ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/8813/23                                             Суддя (судді) першої інстанції: Альона КАЛІНОВСЬКА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 листопада 2023 року                                                                          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:                        Беспалова О. О., суддів: Грибан І. О., Ключковича В. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року (місце ухвалення: м. Черкаси, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 06.10.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з коштів ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з коштів ОСОБА_1 .
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивачем щодо задоволення вимог апелянта заперечено. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 06.09.2023 на електронну пошту відповідача направлено адвокатський запит представника позивача про надання копій виконавчих проваджень, що стали підставою для накладення арешту на кошти ОСОБА_1 .
Листом відповідача від 14.09.2023 № 30012/26.21-47/99420 позивачу повідомлено, що станом на 14.09.2023 на виконанні не перебувають відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 коштів. Згідно з відомостями АСВП встановлено, що державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника у виконавчому провадження № НОМЕР_1 згідно постанови від 19.08.2020. 
Однак, дана інформація може бути не повною у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 . Виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання постанови № ЕАМ 2680568, виданої 13.06.2020 Управлінням патрульної поліції в м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 850,00 грн, 25.11.2020 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Однак в АСВП відсутні відомості про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а отже відсутні підстави для зняття арешту з коштів позивача.
Вважаючи протиправною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з коштів, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02.06.2016 №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403-VIII, у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови від 15.01.2021).
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини 1 статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Згідно із частинами 1, 7 статті 9 Закону № 1404-VIII єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.
Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.
Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 9 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 40 Закону № 1404-VIII визначено, шо у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Згідно ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується доводами апеляційної скарги, арешт на кошти ОСОБА_1 накладено в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання постанови № ЕАМ 2680568, виданої 13.06.2020 Управлінням патрульної поліції в м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 850,00 грн.
Апелянт зазначає, що вказане виконавче провадження 25.11.2020 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Також, із змісту апеляційної скарги вбачається, що матеріали виконавчого провадження знищено, а відомості про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у АСВП відсутні. 
З аналізу наведених норм та фактичних обставин справи вбачається, що у даному випадку державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів божника у разі закінчення виконавчого провадження, за умови відсутності заборгованості щодо сплати виконавчого збору.
Як вірно зауважено судом першої інстанції, умовою для стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ.
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Натомість відповідачем як до суду першої інстанції так і до апеляційної скарги не надано доказів винесення окремої постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження або доказів відкриття виконавчого провадження на підставі відповідних постанов про стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження.
Більш того, як із листа від 14.09.2023 так і із змісту апеляційної скарги вбачається, що на виконанні не перебувають відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 коштів.
Як вірно зауважено судом першої інстанції, сам по собі факт відсутності відомостей в АСВП про сплату виконавчого збору та/або виконавчих витрат не породжує прав та/або обов`язків для учасників виконавчого провадження, оскільки як зазначено вище підставою їх виникнення є постанова державного виконавця, а не АСВП.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено існування у позивача заборгованості за виконавчим провадженням № НОМЕР_1 з виконання постанови № ЕАМ 2680568, виданої 13.06.2020 Управлінням патрульної поліції в м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 850,00 грн, як щодо основної суми стягнення так і щодо витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог. 
Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення. 
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                                                                                                   О. О. Беспалов

Суддя                                                                                                                                                                                                                       В. Ю. Ключкович

Суддя                                                                                                                                                                                                                       І. О. Грибан

(Повний текст постанови складено 28.11.2023)