ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9037/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  26 жовтня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                  Оксененка О.М.,
суддів:                                                        Аліменка В.О.,
                                                             Мельничука В.П.,
При секретарі:                                     Долинській Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за участю третьої особи: Головне управління ДПС у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови,    
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за участю третьої особи: Головне управління ДПС у м.Києві, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у (м.Київ) Ярового Олександра Віталійовича про відкриття виконавчого провадження №68779499 від 19.04.2022.    
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 17.12.2021 №640/169/21, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа закінчився 20.02.2022, а відповідач отримав його лише 23.02.2022.    
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у відповідності до виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва №640/169/21 від 17.12.2021 строк його пред`явлення до виконання встановлено до 20.02.2022, тому отримання 23.02.2022 його виконавчою службою свідчить про пропуск строку.
Крім того, на думку апелянта, державним виконавцем було пропущений строк на відкриття виконавчого провадження, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем була винесена 19.04.2022, тобто майже через 2 місяці, що свідчить про протиправність такої постанови.
25 жовтня 2023 року на адресу суду апеляційної інстанції від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Інші сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. 
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2022 старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яровим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68779499 з примусового виконання виконавчого листа від 17.12.2021 №640/169/21.
Втім, як зазначає позивач, строк пред`явлення виконавчого листа Окружного адміністративного суду м.Києва №640/16921 від 17.12.2021 про стягнення з нього на користь бюджету суму податкового боргу зі сплати земельного податку з фізичних осіб у розмірі 552744,48 грн. сплив 20.02.2022, а такий лист пред`явлений третьої особою до виконання лише 23.02.2022.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно супровідного листа від 16.02.2022 №6275/5/26-5-13-06-07 виконавчий лист направлено третьою особою на адресу Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), та відповідачем такий виконавчий лист отримано 21.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тому ГУ ДПС у м.Києві пред`явило виконавчий лист до виконання в строки визначені Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про правомірність спірної постанови.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
У відповідності до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За правилами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Як наслідок, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VIII).
Отже, виходячи з аналізу викладеного вище, можна прийти до висновку, що державний виконавець зобов`язаний відповідно до вимог чинного законодавства не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження.
Як свідчать матеріали справи, спірною постановою від 19.04.2022 старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Яровим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68779499 з примусового виконання виконавчого листа від 17.12.2021 №640/169/21.
При цьому, у виконавчому листі від 17.12.2021 №640/169/21 зазначено, що строк пред`явлення виконавчого листа Окружного адміністративного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь бюджету суму податкового боргу зі сплати земельного податку з фізичних осіб у розмірі 552744,48 грн. встановлено до 20.02.2022.
У свою чергу, позивач, обґрунтовуючи протиправність прийняття відповідачем спірної постанови, зазначив, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа був пропущений.
Так, за правилами частин першої-другої статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Таким чином, виконавчий документ, стягувачем за яким є державний орган повертається стягувачу без прийняття до виконання органом державної виконавчої служби, у разі пропуску тримісячного строку пред`явлення до виконання.
Тобто, що єдиною умовою для повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 частини четвертої статті 4 вказаного Закону є недодержання саме стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як свідчать матеріали справи, на виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києві від 20.10.2021 №640/169/21, яке набрало законної сили 20.11.2021, судом було видано виконавчий лист від 17.12.2021 (а.с. 17).
У свою чергу, Головне управління ДПС у м.Києві отримано виконавчий лист лише 20.01.2022 вх. №3769/5 (а.с. 17).
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначення у спірній постанові граничного строку пред`явлення до виконання не може свідчити про пропуск третьою особою - Головним управління ДПС у м.Києві можливості пред`явлення такого документа до примусового виконання, з огляду на те, що дата набрання оскаржуваної постанови законної сили - зазначена 20.11.2021, тому вказаний документ повинен був пред`явлений до виконання протягом трьох місяців з дати набрання їх законної сили. 
У свою чергу, згідно супровідного листа Головного управління ДПС у м.Києві від 16.02.2022 №6275/5/26-5-13-06-07 виконавчий лист направлено на адресу Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.18), який отримано 21.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 44).
Як зазначено у частині восьмій Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.
Частиною одинадцятою Правил надання послуг поштового зв`язку визначено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.
Із аналізу Правил надання послуг поштового зв`язку вбачається, що Кабінет Міністрів України визначив в окрему категорію поштових відправлень рекомендовані листи.
Відтак, оскыльки факт надсилання та отримання кореспонденції від податкового органу підтверджується рекомендованим поштовим відправленням, тому колегія суддів приходить до переконання, що ГУ ДПС у м.Києві пред`явило виконавчий лист до виконання в строки визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Посилання апелянта на те, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження лише 19 квітня 2022 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи наступне.
Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Надалі, дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022 і від 6 лютого 2023 року. Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто він діє і дотепер.
У відповідності до пункту 10-2 «Прикінцевих і Перехідних Положень» Закону №1404-VIII тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
У даному випадку, внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження» регламентують строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Враховуючи, що матеріали по виконавчому листу №640/169/21 були передані державному виконавцю лише 23.02.2022, що підтверджується карткою АСВП, а з 24 лютого 2022 року на території України було впроваджено воєнний стан, тому державний виконавець був фізично позбавлений можливості винести постанову про відкриття виконавчого провадження у строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                            В.П. Мельничук