ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                             Головуючий І інстанції: Осіпова О.О.
05 грудня 2023 р.	Справа № 480/2037/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові   справу за апеляційними скаргами Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кордюка Віталія Петровича на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, стягнення премії та грошового забезпечення, -
В с т а н о в и в:
09.03.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – Сумський обласний ТЦК та СП) (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» в частині оголошення йому дисциплінарного стягнення «сувора догана»;
- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення його до повної матеріальної відповідальності у розмірі 83 662, 21 грн.;
- визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» в частині утримання коштів з його грошового забезпечення з лютого 2023 року у розмірі 20 відсотків місячного грошового забезпечення;
- визнати протиправним та скасувати пункт 22 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» в частині невиплати йому премії за січень 2023 року в повному обсязі;
- стягнути з Сумського обласного ТЦК та СП кошти на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, на його користь у розмірі невиплаченої премії за січень 2022 року та 20 % грошового забезпечення за лютий 2023 року.
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він як командир військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 ) належним чином виконав покладені на нього обов`язки військової служби та вжив всіх необхідних заходів щодо організації списання військового майна. Військовослужбовці військової частини є цивільними особами, не мають необхідних знань та досвіду щодо списання майна у Збройних Силах України. Представниками Сумського ОТЦК та СП жодної допомоги та роз`яснень в цих питаннях не надавалося, хоча ІНФОРМАЦІЯ_1 був довольчим органом в/ч НОМЕР_1 , більш того бухгалтерський облік майна військової частини здійснювався відділом фінансового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , а облік майна по службах військової частини здійснювався так само посадовими особами відділу забезпечення Сумського ОТЦК та СП.
Також позивач зазначив, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проводила службове розслідування, проігноровано факт того, що квадрокоптер Маvіс ОСОБА_2 був втрачений під час ведення бойових дій, за цим фактом було проведено службове розслідування, під час якого також підтверджено дані обставини, представниками прокуратури надано відповідне рішення щодо відсутності ознак кримінального правопорушення та, як наслідок, немає підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Крім того, взагалі не взятий до уваги факт того, що списання майна в Збройних Силах України є тривалим процесом та потребує затвердження відповідних посадових осіб вищого командування.
Крім того позивач зазначив, що службовим розслідуванням не встановлено причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, наявність його неправомірних дій. Також відповідно до ст. 9 Закону України від 03.10.2019 року № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі – Закон № 160-IX) та Закон України від 15.03.2022 року № 2124-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо визначення обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння та забезпечують бойовий імунітет в умовах воєнного стану» він звільняється від відшкодування шкоди, заподіяної ним під час виконання бойових завдань внаслідок дії обставин непереборної сили – військових дій. Також в акті службового розслідування не обґрунтовано, чому його слід притягнути саме до повної матеріальної відповідальності.
На думку позивача, п.3 та п. 22 протиправного рішення відповідача йому завдано матеріальної шкоди у розмірі невиплаченої премії за січень 2023 року та 20 % грошового забезпечення за лютий 2023 року, тому в цій частині наказ від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» слід скасувати та стягнути з відповідача на його користь невиплачену премію за січень 2023 року та 20% грошового забезпечення за лютий 2023 року.
У відзиві на адміністративний позов відповідач Сумський ОТЦК та СП, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначив, що командир в/ч НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 як посадова особа та військовослужбовець зобов`язаний неухильно додержуватись і зразково виконувати військовий обов`язок, а не маніпулювати поняттям форс-мажорних обставин та виправдовувати свою бездіяльність відсутністю реальної можливості виконувати обов`язки військової служби перебуваючи у таких умовах, за яких нібито не було фактичної можливості належно їх виконувати, а отже і виключати відповідальність за недбале ставлення до служби, чим виправдовувати свою бездіяльність. Станом на початок квітня 2022 року військові формування рф покинули територію Сумської області, а втрата військового майна, як встановлено під час проведення службового розслідування, так і жодним чином не спростовується ОСОБА_1 , відбулась 26.06.2022 року, тобто після деокупації Сумської області та фази ведення активних бойових дій. Тому твердження про відсутність реальної можливості належним чином виконувати посадові обов`язки є безпідставним та необґрунтованим.
Також відповідач зазначив, що за результатами проведеної інвентаризації посадовими особами Сумського обласного ТЦК та СП, згідно з актом про результати інвентаризації майна від 23.01.2023 року № 1055 та протоколу інвентаризаційної комісії необоротних активів від 23.01.2023 року б/н, виявлено факт нестачі майна, яке перебувало на військовому обліку у в/ч НОМЕР_1 , а саме - нестачі майна, яке перебувало на обліку в службі безпілотних літальних апаратів та протиповітряної оборони, загальною вартістю 83 662, 21 грн. Згідно з актом приймання-передачі майна від 17.06.2022 року б/н квадрокоптер Маvіс Fly Моге Соmbo (вартістю 83 662, 21 грн.) отриманий як волонтерська допомога від ТОВ «Райз Північ» в/ч НОМЕР_1 . Під час виконання бойового завдання 26.06.2022 року зазначений квадрокоптер втрачено, що підтверджується витягом із Журналу бойових дій в/ч НОМЕР_1 . Дії ОСОБА_1 щодо відновлення обліку та заходи щодо списання втраченого військового майна активно почались здійснюватися лише під час проведення процедури розформування військової частини та переведення його до іншого місця служби, - в січні 2023 року.
Відповідач зазначає, що своїми діями командир в/ч НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 порушив вимоги п. 11, 16, 58, 66 та 67 Статуту внутрішньої служби у частині неправомірного використання, знищення та нестачі майна, що використовувалося особовим складом частини, що призвело до використання не облікованих безпілотних літальних апаратів, що надійшли до в/ч НОМЕР_1 в якості благодійної допомоги і, в подальшому, були втрачені в результаті бойових дій. Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення, є прорахунки в службовій діяльності та неналежний контроль за виконанням поставлених завдань підлеглим особовим складом з боку командира в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 . Вчинення викладених порушень підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені за наслідками службового розслідування. Крім того, зазначені порушення перебувають у прямому зв`язку з виконанням підполковником ОСОБА_1 обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 .
Комісією визначено, що вказані випадки використання майна, яке надходило для потреб в/ч НОМЕР_1 , але не перебувало на військовому обліку (безпілотні літальні апарати), трапилося внаслідок неправомірних рішень, невиконання чи неналежного виконання посадовими особами в/ч НОМЕР_1 обов`язків військової служби (службових обов`язків). Тому з метою відшкодування завданої державі шкоди правомірно притягнуто винних осіб в/ч НОМЕР_1 , в тому числі і ОСОБА_1 , за наслідками неправомірного використання не облікованого і в подальшому втраченого військового майна та безвідповідального ставлення до збереження ввірених матеріальних цінностей до матеріальної та дисциплінарної відповідальності.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .
Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» про притягнення ОСОБА_1 , до повної матеріальної відповідальності у розмірі 83 662, 21 грн.
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» про утримання коштів з грошового забезпечення ОСОБА_1 з лютого 2023 року у розмірі 20 відсотків місячного грошового забезпечення.     
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що матеріали службового розслідування не містять жодних належних та допустимих доказів про те, то саме з вини ОСОБА_1 державі було завдано збитки у зв`язку з неналежним виконанням ним службових обов`язків щодо втрати квадрокоптера вартістю 83662,21 грн. За фактом втрати 25.06.2022 року під час корегування артилерійського вогню безпілотного літального апарату DJI Mavie 3 вже проводилось службове розслідування на підставі рапорту командира розвідувального взводу, позаштатного начальника служби безпілотних літальних апаратів старшого лейтенанта ОСОБА_3 , що підтверджується актом службового розслідування в/ч НОМЕР_1 , який є додатком № 6 до акту службового розслідування від 30.01.2023 року. За результатами службового розслідування неправомірних дій з боку позивача не встановлено.
Службовим розслідуванням не було встановлено прямого причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням позивачем обов`язків військової служби, а формальне посилання відповідача на те, що позивач обіймав посаду командира в/ч НОМЕР_1 та був відповідальним за зберігання матеріальних засобів, що надійшли до військової частини, не може бути належним та допустимим доказом притягнення до матеріальної відповідальності.
Разом з тим, суд зазначив, що відповідачем доведено належними та достовірними доказами факт бездіяльності та неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків, що призвело до не постановки на облік військового майна та його несписання, що є достатньою підставою для залишення в силі пункту 1 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування».
Суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з Сумського обласного ТЦК та СП кошти на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішенням, на користь ОСОБА_1 у розмірі 20% грошового забезпечення за лютий 2023 року внаслідок їх передчасності, оскільки, ч. 3 ст. 14 Закону № 160-ІХ передбачено, що у разі скасування наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності стягнені з особи кошти та/або добровільно передане нею рівноцінне майно чи внесені кошти повертаються цій особі, про що видається відповідний наказ.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кордюк В.П., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмови у задоволенні вимог адміністративного позову про скасування пунктів 1 та 22 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в задоволенні позову.
Аргументи, наведені представником позивача в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позові. 
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.          
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі Сумський обласний  ТЦК та СП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині, якою судом задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов. 
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.          
          За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Внаслідок військової агресії російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 року № 389-УІІІ «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон України № 389-УІІІ), введено в Україні воєнний стан з 05:30 24.02.2022 року (п. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Указ Президента № 64/2022), затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ із змінами, внесеними згідно з Указами Президента).
Військовому командуванню (зокрема, Генеральному штабу Збройних Сил України (далі - ЗСУ), Командуванню об`єднаних сил ЗСУ, командуванням видів, окремих родів військ (сил) ЗСУ, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин ЗСУ) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування визначено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України № 389-VIII заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави (п. 2 Указу Президента № 64/2022).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 1, 17 та 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України оголошено проведення загальної мобілізації, мобілізацію провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом та, зокрема, на території Сумської області (п. 1-3 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» (далі - Указ Президента № 65/2022), затвердженого Законом України від 03.03.2022 року № 2105-ІХ із змінами, внесеними згідно з Указами Президента).
Призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб ЗСУ визначено здійснити в обсягах, згідно з мобілізаційними планами (п. 4 Указу Президента № 65/2022).
Відповідно до витягів із наказу військового комісара Сумського обласного ТЦК та СП (по стройовій частині) від 26.02.2022 року № 44 та відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом підполковника ОСОБА_1 , призваного 24.02.2022 року Сумським міським ТЦК та СП Сумської області, призначено командиром 15 окремого стрілецького батальйону Сумського обласного ТЦК та СП та поставлено на всі види забезпечення (т. 1 а.с.218).
Згідно з витягом із наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (по стройовій частині) від 01.03.2022 року № 2 пп. 1 наказу військового комісара Сумського обласного ТЦК та СП (по стройовій частині) від 26.02.2022 року № 44 викладено в такій редакції, - підполковника ОСОБА_1 , призваного 01.03.2022 року Сумським міським ТЦК та СП Сумської області, на посаду командира в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати таким, що з 01.03.2022 року зарахований до списків особового складу і поставлений на всі види забезпечення та таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою (т. 1 а.с.219-220).
Наказом начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.01.2023 року № 55 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування стосовно посадових осіб в/ч НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 за фактом нестачі майна в/ч НОМЕР_1 , що призвело до завдання шкоди державному майну (т. 1 а.с.74).
Наказом начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.01.2023 року № 57 «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.01.2023 року № 55» та на підставі рапорту начальника відділу призову сектору комплектування Сумського обласного ТЦК та СП (голови комісії по службовому розслідуванню) майора ОСОБА_4 від 25.01.2023 року за вх. № 1302, у зв`язку з нововиявленими обставинами щодо матеріальних цінностей, перебувають або перебували у в/ч НОМЕР_1 визначено: 
продовжено строк службового розслідування до 30.01.2023 року; 
долучити до кола осіб щодо яких проводиться службове розслідування командира в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 та начальника служби радіаційно-хімічного забезпечення в/ч НОМЕР_2 капітана ОСОБА_5 ;
комісії провести службове розслідування та подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 30.01.2023 року;
підготувати проект наказу про результати службового розслідування та представити на затвердження до 30.01.2023 року (т. 1 а.с. 75).
За результатами службового розслідування комісією складено акт від 30.01.2023 року, яким встановлено, що за результатами проведеної інвентаризації посадовими особами Сумського обласного ТЦК та СП, згідно акту про результати інвентаризації майна від 23.01.2023 року № 1055 та протоколу інвентаризаційної комісії необоротних активів від 23.01.2023 року б/н, виявлено факт нестачі майна, яке перебувало на військовому обліку у в/ч НОМЕР_1 , а саме - нестачі майна, яке перебувало на обліку в службі безпілотних літальних апаратів та протиповітряної оборони, загальною вартістю 83 662, 21 грн. Згідно з актом приймання-передачі майна від 17.06.2022 року б/н квадрокоптер Маvіс Fly Моге Соmbo (вартістю 83 662, 21 грн.) отриманий як волонтерська допомога від ТОВ «Райз Північ» в/ч НОМЕР_1 . У ході виконання бойового завдання 26.06.2022 року зазначений квадрокоптер втрачено, що підтверджується витягом із Журналу бойових дій в/ч НОМЕР_1 . (т. 1 а.с. 11-16).
З актом службового розслідування командир в/ч НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 ознайомлений 04.02.2023 року, на підтвердження чого є власноруч проставлений підпис та надпис на зазначеному акті (т. 1 а.с.16, зворотній бік).
З метою недопущення і запобігання подібним випадкам у подальшому, притягнення винних до юридичною відповідальності, відшкодування завданої шкоди, керуючись вимогами статей 45, 48, 86, 97 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 160-ІХ наказом начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» наказано:
за порушення військової дисципліни, зокрема ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накласти на командира в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення – «сувора догана» (пункт 1);
за неналежне виконання обов`язків військової служби та службових обов`язків, внаслідок чого державі завдано шкоду, командира в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 притягнути до повної матеріальної відповідальності у розмірі 83 662, 21 грн. по службі безпілотних літальних апаратів (пункт 2);
здійснити утримання коштів з грошового забезпечення командира в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 за встановленим порядком відповідно до Закону № 160-ІХ з лютого 2023 року в розмірі 20 % місячного грошового забезпечення (пункт 3);
не виплачувати премію в повному обсязі за січень 2023 року, зокрема, командиру в/ч НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 (пункт 22) (т. 1 а.с.76-79).
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
За змістом ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-XII до видів військової служби віднесено: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Частиною 4 ст. 2 Закону № 2232-XII вказано, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
  Згідно зі ст. 2 Закону України від 06.12.1991 року № 1934-XII «Про Збройні Сили України» (далі – Закон № 1934-XII) правовою основою діяльності Збройних Сил України є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», статути Збройних Сил України, інші закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, що регулюють відносини в оборонній сфері.
Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-ХІV (далі - Статут), військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
За нормами ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
В силу ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості (п. 58 Статуту).
Командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально- психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки (п. 66 Статуту).
Відповідно до п. 67 Статуту командир бригади зобов`язаний: забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів бригади, їх своєчасне поповнення до визначених норм; здійснювати планові та раптові перевірки, організовувати щорічне проведення інвентаризації матеріальних засобів у службах, керувати роботою внутрішніх комісій, що проводять такі перевірки; організувати бухгалтерський облік військового майна (у тому числі непорушного запасу) та знати вартість утримання військової частини .
Відповідальність військовослужбовців визначена статтями 26, 27 Статуту, згідно з якими, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені дисциплінарні стягнення, зокрема - догана.
Згідно зі ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України,
За приписами ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Як встановлено під час службового розслідування та підтверджується матеріалами справи, згідно з актами приймання-передачі від 17.06.2022 року б/н, від 11.09.2022 року б/н та від 17.10.2022 року № 929 командиром в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 по службі безпілотних літальних апаратів та протиповітряної оборони отримано від ТОВ «Райз Північ» матеріально-технічні засоби, зокрема: квадрокоптер Маvіс 3 Flу Моге Соmbо (вартістю 83 662, 21 грн.) (т.1 а.с.12-13, 17-18).
До матеріалів службового розслідування долучена довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини (п. 3 розділу VIII Порядку № 608) (т. 1 а.с.221).
За результатами проведеної інвентаризації посадовими особами Сумського обласного ТЦК та СП згідно з актом про результати інвентаризації майна від 23.01.2023 року № 1055 та протоколу інвентаризаційної комісії необоротних активів від 23.01.2023 року б/н, виявлено факт нестачі майна, яке перебувало на військовому обліку у в/ч НОМЕР_1 , а саме - нестачі майна, яке перебувало на обліку в службі безпілотних літальних апаратів та протиповітряної оборони, загальною вартістю 83 662, 21 грн.(т. 1 а.с.182-216).
Згідно з актом приймання-передачі майна від 17.06.2022р. б/н квадрокоптер Маvіс 3 Flу Моге Соmbо (вартістю 83 662, 21 грн.) отриманий як волонтерська допомога від ТОВ «Райз Північ» військовою частиною НОМЕР_1 .
Станом на 24.01.2023 року у службі Безпілотних літальних апаратів та протиповітряної оборони і відділі фінансового забезпечення сектору соціальних виплат Сумського обласного ТЦК та СП квадрокоптер Маvіс 3 Flу Моге Соmbо на обліку не значиться.
Представники в/ч НОМЕР_1 27.01.2023 року надали документи та матеріальні цінності для постановки на військовий облік вищезазначеного майна.
З метою організації належного обліку військового майна у Збройних Силах України наказом Міністерства оборони України № 440 від 17.08.2017 року затверджено Інструкцію з обліку військового майна у Збройних Силах України (далі – Інструкція № 440).
Ця Інструкція визначає механізм організації та ведення обліку військового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за військовими частинами, військовими навчальними закладами, військовими навчальними підрозділами вищих навчальних закладів, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), і є підставою для прийняття відповідних рішень посадовими особами Збройних Сил у межах наданих їм повноважень з питань обліку військового майна (п. 1 Інструкції № 440).
Відповідно до п. 1 розділу ХІІ Інструкції № 440 приймання майна, яке надійшло для військових частин (центрів забезпечення) як міжнародна допомога, від волонтерських організацій, як благодійна, гуманітарна допомога, здійснюється комісією військової частини (центру забезпечення) на підставі даних, відображених у супровідних документах, зі складанням акта приймання-передачі військового майна. Акт приймання-передачі військового майна є підставою для постановки майна, яке надійшло для військових частин (центрів забезпечення) як міжнародна допомога, від волонтерських організацій, як благодійна, гуманітарна допомога, на облік у службах забезпечення та фінансово-економічному органі військової частини (центру забезпечення).
Пунктом 2 розділу ХІІ Інструкції № 440 визначено, що у разі якщо у супровідних документах відсутні дані про вартість майна, яке надійшло для військових частин (центрів забезпечення) як міжнародна допомога, від волонтерських організацій, як благодійна, гуманітарна допомога, її визначення здійснюється комісією військової частини (центру забезпечення) зі складанням акта визначення вартості майна. Вартість майна визначається відповідно до вартості аналогічних предметів вітчизняного виробництва.
Копії документів щодо оприбуткування майна, яке надійшло для військових частин (центрів забезпечення) як міжнародна допомога, від волонтерських організацій, як благодійна, гуманітарна допомога, не пізніше наступного дня від дати поставлення його на облік направляються до відповідних служб забезпечення органів військового управління.
У випадку, коли майно, отримане військовими частинами (центрами забезпечення) як міжнародна допомога, від волонтерських організацій, як благодійна, гуманітарна допомога, не належить до того чи іншого виду забезпечення, воно не пізніше наступного дня від дати його надходження ставиться на тимчасовий облік до служби забезпечення військової частини (підрозділу зберігання), визначеної наказом командира військової частини (центру забезпечення). Командир військової частини (центру забезпечення) не пізніше наступного дня від дати оприбуткування направляє запит до вищого органу військового управління (за підпорядкованістю) для визначення належності майна до того чи іншого виду забезпечення. Після визначення вищим органом військового управління належності майна до того чи іншого виду забезпечення воно передається на облік до відповідної служби забезпечення військової частини (підрозділу зберігання) у встановленому порядку (п. 3 розділу ХІІ Інструкції № 440).
Разом з тим, ОСОБА_1 в порушення вимог розділу ХІІ Інструкції № 440, не постановлено на облік у службі забезпечення та фінансово-економічному органі в/ч квадрокоптер Маvіс 3 Flу Моге Соmbо, отриманий як волонтерська допомога від ТОВ «Райз Північ».
Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність (пп. 6 п. 5 Дисциплінарного статуту).
У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни командир за необхідності повинен накласти дисциплінарне стягнення (п. 45 Дисциплінарного статуту).
Накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири (п. 7 Дисциплінарного статуту).
На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення (п. 83 Дисциплінарного статуту).
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (пп. 1 п. 86 Дисциплінарного статуту).
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (пп. 2 п. 86 Дисциплінарного статуту).
Дисциплінарне стягнення у разі провадження службового розслідування має бути накладене протягом місяця від дня його закінчення не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці (пп. 1 п. 87 Дисциплінарного статуту).
Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом 3 років з дня виявлення завданої шкоди (ч. 1 ст. 4 Закону України № 160-ІХ).
За результатами службового розслідування комісією запропоновано та згідно із наказом начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» визначено за порушення військової дисципліни, зокрема ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накладено на командира в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення – «сувора догана».
Таким чином, відповідачем доведено належними та достовірними доказами факт бездіяльності та неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків, що призвело до не постановки на облік військового майна та його несписання, що є підставою для залишення в силі пункту 1 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування».
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування пункту 22 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» в частині невиплати позивачу премії за січень 2023 року в повному обсязі та в частині стягнення із Сумського обласного ТЦК та СП кошти на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішенням, на користь ОСОБА_1 у розмірі невиплаченої премії за січень 2023 року не підлягають задоволенню.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон № 160-ІХ.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 160-ІХ пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Частиною 1 ст. 3 Закону № 160-ІХ визначено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
За приписами ч. 2 ст. 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розміні завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна. у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
Згідно із ч.2 ст. 8 Закону № 160-ІХ у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Частиною 7 ст. 8 Закону № 160-ІХ передбачено, якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
Службове розслідування за фактами невиконання (неналежного виконання) службових обов`язків стосовно військовослужбовців ЗСУ, а також військовозобов`язаних та резервістів, завдання шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог Порядку проведення службового розслідування у ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 року № 608 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за № 1503/31371 (далі - Порядок № 608), та положень Закону № 160-ІХ.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (п. 84 Дисциплінарного статуту та пп.3 п. 2 Порядку № 608).
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються голова та члени комісії з проведення службового розслідування (п. 85 Дисциплінарного статуту та п. 3 розділу III Порядку № 608).
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам- співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення (пп. 2 п. 85 Дисциплінарного статуту та п. 12 Порядку № 608).
Службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на ЗСУ завдань (п. 1 розділу II Порядку № 608).
Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння) (п.3 розділу II Порядку № 608).
За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (п. 1 розділу V Порядку № 608).
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу (пп. 1 п. 86 Дисциплінарного статуту та п. 1 розділу VI Порядку № 608).
Вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.
Таким чином, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. 
З урахуванням того, що квадрокоптер Маvіс 3 Flу Моге Соmbо, отриманий як волонтерська допомога від ТОВ «Райз Північ» на обліку у службі забезпечення та фінансово-економічному органі в/ч НОМЕР_1 не перебував, колегія суддів вважає, що відповідачем протиправно притягнуто ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у розмірі 83  662,21 грн.
Як наслідок, пункт 3 оскаржуваного наказу про утримання коштів із грошового забезпечення ОСОБА_1 з лютого 2023 року у розмірі 20 відсотків місячного грошового забезпечення також є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки цей пункт прийнято на підставі висновку Сумського обласного ТЦК та СП про необхідність притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності у розмірі 83662,21грн.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 та пункту 3 наказу начальника Сумського обласного ТЦК та СП (з основної діяльності) від 30.01.2023 року № 20 «Про результати службового розслідування» підлягають задоволенню.
Також, колегія суддів зазначає, що відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР безпосередньо не свідчить про відсутність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 160-ІХ притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України
Крім того колегія суддів зазначає, що ч. 3 ст. 14 Закону № 160-ІХ передбачено, що у разі скасування наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності стягнені з особи кошти та/або добровільно передане нею рівноцінне майно чи внесені кошти повертаються цій особі, про що видається відповідний наказ.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .
Інші доводи та заеречення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
          При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України немає.
          На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кордюка Віталія Петровича та Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року, - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
          Постанова у повному обсязі  складена і підписана 15 грудня 2023 року.