Справа № 638/14392/17
Провадження № 2-аз/638/1/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючий: суддя                                                Штих Т.В.
за участі секретаря:                                         Зайченко Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника відділу управління праці та соціального захисту населення Шевченківського району Харківської міської ради Калюжної Л.О. про незаконне визнання боржником та позбавлення права на субсидію в порядку розгляду заяви про витребування доказів, -
встановив:        
       Позивачка звернулася з вказаним позовом до Дзержинського районного суду міста Харкова. справа перебувала у провадженні судді Наумової С.М.
       Відповідно до розпорядження від 28.12.2017 року справа передана на розгляд судді Штих Т.В.
       Відповідно до рішення суду від 07 травня 2018 року справа розглянута по суті. У задоволенні позовних вимог відмовлено.
       Під час знаходження у провадження судді Наумової С.М. позивачкою 23 жовтня 2017 року подане клопотання про витребування доказів.
       Відповідно до журналу судового засіданні від 23 жовтня 2017 року вказане клопотання суддею Наумовою С.М. розглянуте протокольно та задоволено.
       У подальшому вказаному клопотанню присвоєно номер.
       Вивчивши клопотання, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню.
Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
Відповідно до ст.80 КАС України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням витребує такі докази.
Судом встановлено, що під час розгляду вказаної справи, дане клопотання розглянуте суддею Наумовою С.М. 23 жовтня 2017 року.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.80 КАС України, суд, -
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 31 жовтня 2023 року.

Головуюча:                                  Т.В. ШТИХ.