ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5852/22  Номер провадження 33/814/1619/23	Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Делії В`ячеслава Миколайовича на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 24 серпня 2023 року, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 24 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 03.09.2022 о 22 год. 41 хв. він керував автомобілем BMW X6 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. О.Гончара,3 в м. Полтава з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нечітка мова, не стійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим ОСОБА_1 порушив вимогу п.п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Делія В`ячеслав Миколайович, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 24 серпня 2023 року та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відтак вважає, що є підстави для скасування оскаржуваної постанови.
На підтвердження своєї позиції посилається на те, що на першому відеозаписі відеозйомка починається о 22 год. 41 хв. з моменту, коли ОСОБА_1 під дулом пістолета стояв притиснутий до свого автомобіля, жодним чином не зафіксовано те, що даний т/з рухався.
Щодо відеозаписів з камер «Безпечне місто» зазначає, що із них неможливо ідентифікувати марку транспортного засобу, д.н.з. та особу водія, відтак такі відеозаписи не можуть бути використані як докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, стверджує, що є безпідставним звинувачення з боку поліцейської те, що вона заявила, що у ОСОБА_1 відчутний запах алкоголю з порожнини рота, адже вона не підходила до нього ближче, ніж на 2 метри, та порушена координація рухів, адже він взагалі не рухався, бо стояв обличчям до автомобіля.
Разом із тим, апелянт посилається на те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є безперервним, відтак не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.
Скаржник також стверджує, що письмові пояснення свідків не можуть бути взятими судом до уваги, адже в них зазначено, що останні були присутніми під час пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який керував т.з. BMW X6 д.н.з. НОМЕР_1 , однак дані свідки безпосередньо не спостерігали керування ОСОБА_1 даним т/з.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 03.09.2022 о 22 год. 41 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем BMW X6 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. О.Гончара,3 в м. Полтава з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нечітка мова, не стійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим ОСОБА_1 порушив вимогу п.п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.
Визнаючи  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 086431 від 03.09.2022 (а.с.1), поясненнями свідків в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.3,4), направленням (а.с.5), матеріалами відеофіксації пригоди (а.с. 8) та іншими доказами у сукупності.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп?яніння або за ухилення від проходження медичного огляду на стан сп?яніння. Із суб`єктивної сторони дії особи повинні бути вчиненні у формі прямого умислу.
Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків  або спеціальної поліцейської операції, а  відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.
Як об`єктивно вбачається із долучених до матеріалів справи відеозаписів  на дисках, знятих з бодікамер поліцейських, відеозйомка обстановки та обставин подій здійснювалася лише екіпажом патрульних, які приїхали вже під час огляду автомобіля ОСОБА_1 .. При цьому вона здійснена епізодично, зокрема  відеозаписами  фактів перевірки у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, які зазначені у протоколах - не зафіксовано. 
Крім того, порушення поліцейськими вимог вказаної інструкції, в частині безперервності зйомки, є підставою для врахування доводів ОСОБА_1 при загальній оцінці доказів по справі.
Уповноваженими особами, якими складено протокол та зібрано докази по справі, в поданих доказах акцентовано увагу на тому, що ОСОБА_1 03.09.2023 року о 22.41 не виконав вимогу працівників поліції, не зупинив автомобіль, намагався на своєму автомобілі втекти від службового автомобіля поліції, але був зупинений, після чого на останнього було складено протокол.
В вказаними доводами погодився суд першої інстанції та на підставі наявних у справі доказів дійшов до висновку, що ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час керував автомобілем, був зупинений , а в подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння. 
Перевіряючи обґрунтованість, зазначених доводів сторони обвинувачення з якими погодився суд першої інстанції, апеляційним судом встановлено наступне.
Матеріали справи не містять будь-яких службових документів, які б підтверджували вказані вище факти. Крім того, матеріали справи не містять належно оформлених відомостей наступних фактів: - які причини стали підставою для надання вимоги ОСОБА_1 зупинити автомобіль, а в подальшому його переслідувати та застосовувати щодо останнього заходи адміністративного припинення, проводити його огляд та огляд його автомобіля; - з яких причин екіпаж який начебто переслідував ОСОБА_1 , зупиняв його не здійснював відеофіксацію всіх подій, не провів їх належне процесуальне оформлення; - - з яких причин за вказаних обставин ОСОБА_1 та його автомобіль не були затримані та доставлені до відповідних закладів; - з яких причин був викликаний інший екіпаж патрульних, які в подальшому займалися адміністративним провадженням щодо ОСОБА_1 по факту перевірки керування ним автомобілем в стані сп?яніння і т.д..
Відсутність вказаних обов`язкових відомостей та незрозумілість причин їх відсутності, ставить під сумнів, правомірність вжитих поліцейськими заходів до ОСОБА_1 , хронологічність подій та їх часовий період. 
Пояснення ОСОБА_1 , які він надавав під час вжиття до нього заходів адміністративного припинення, мають двозначний зміст і не стосуються провадження по справі відносно останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП, надавалися останнім в стані психологічно-емоційного збудження і хвилювання та неналежного усвідомлення всіх подій, не мають належного процесуального оформлення, а тому не можуть слугувати беззаперечним і достатнім доказом вини останнього у діях, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення в цій частині, є передчасними та необ`єктивними, оскільки сформовані на підставі поверхового аналізу наявних у справі доказів. 
Проводячи аналіз дій працівників поліції на предмет дотримання останніми вимог закону, якими врегульовано порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп?яніння, апеляційним судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
З наданих до справи матеріалів справи та відеозапису вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп?яніння працівниками поліції, з порушенням встановленого порядку.
На момент прибуття патрульних поліції, які займалися складанням протоколу та зібранням доказів по справі, автомобіль ОСОБА_1 стояв на узбіччі біля нього знаходився службовий автомобіль іншого екіпажу патрульних, який вживав заходів адміністративного припинення до ОСОБА_1 , проводив його огляд і огляд автомобіля.
Прибувший екіпаж без встановлення ознак, які б вказували в якому стані перебуває ОСОБА_1 , та не зважаючи на наявність інших обставин, які заважали останньому належно реагувати на їх дії, відразу висунув ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан сп?яніння, без роз`яснення йому прав та обов`язків передбачених КУпАП, без інформування останнього щодо порядку проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу та без демонстрації засобу.
Матеріали справи не мають підтверджень складання акту огляду на стан сп?яніння, що в свою чергу вказує на недотримання патрульними порядку проведення огляду. 
Зі змісту пояснень, які були відібранні від свідків, вбачається, що вони ідентичні між собою, та більш за все писалися під диктовку працівників поліції, що вказує на сумнівність даних доказів та формальний характер їх відібрання.
Не виконання вказаних дій, вказує на формальний підхід працівників поліції до проведення огляду на стан сп?яніння за допомогою спеціальних засобів на місці зупинки автомобіля, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 можливість ознайомитися з правами та обов`язками особи, щодо якої розпочату справу про адміністративне правопорушення, наглядно зрозуміти та усвідомити дії за яких відбувається огляд особи на стан сп?яніння, а відповідно прийняти рішення, яке б чітко вказувало на його волевиявлення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від 
огляду.
З наданих матеріалів справи та відеозапису, вбачається, що вимоги наведених положень закону працівниками поліції дотримано не було.
Зокрема надані до справи відео не містить даних, які б підтверджували, що працівниками поліції складалося направлення до медичного закладу, про вказані дії було повідомлено ОСОБА_1 та одночасно роз`яснено, який медичний заклад та за якою адресою має право на проведення огляду на стан сп?яніння. 
Також не роз`яснено порядок і строки проведення огляду у медичному закладі, а також наслідки відмови від проходження огляду в медичному закладі.
Наявність у матеріалах справи направлення, за відсутності вказаних вище дій, підтверджує формальний характер дій працівників поліції, головною метою яких є притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Не виконання вказаних дій, підтверджує формальний підхід працівників поліції до виконання своїх професійних обов`язків, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 можливість наглядно зрозуміти та усвідомити зміст вимог останніх, а відповідно прийняти рішення, яке б чітко вказувало на його волевиявлення.
Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Невиконання працівниками поліції в чіткій послідовності процедури проведення огляду водія на стан сп?яніння, не роз`яснення в доступній та зрозумілій формі ОСОБА_1 його процесуальних прав та обов`язків, а також наслідків вчинення (невчинення) ним певних дій, виходячи з положень закону, дають суду право вважати такі дії та відповідні висновки поліцейських сумнівними та не брати їх до уваги при розгляді справи, як такі що вказують на вину останнього «поза розумним сумнівом». .
За таких обставин в сукупності, суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи та прийшов до передчасних і необґрунтованих висновків, щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
Апеляційний суд, провівши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, надавши оцінку діям працівників поліції в аспекті дотримання вимог КпАП України, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних, достатніх і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому дій, що в свою чергу виключає наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Делії В`ячеслава Миколайовича – задовольнити.
Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 24 серпня 2023 року – відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП України - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                 Г.Л. Карпушин