Дата документу 05.12.2023 Справа № 332/4637/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 332/4637/21
Провадження №22-ц/807/1498/23
Головуючий в 1-й інстанції – Яцун О.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року                                                 місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С. В.,	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.,	
секретар	Бєлова А.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Луньова Сергія Миколайовича на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 16 травня 2023 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,- 

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 13.05.2022 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій до розгляду справи залучено співвідповідача ОСОБА_2 . В обґрунтування уточненого позову зазначено, що у 20.10.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 7/1138317. Відповідно до вказаного вище кредитного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 21 947,63 грн. Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується меморіальними ордерами № REF2761735 від 20.10.2020. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 05.11.2020. 18.12.2020 АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до Першої запорізької державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців померлого ОСОБА_3 . Станом на 03.11.2020 загальна сума заборгованості становить 22 185,40 грн. 08.02.2021 від Першої запорізької державної нотаріальної контори на адресу АТ «Креді Агріколь Банк» надійшла відповідь про те, що на підставі їх претензії відкрита спадкова справа № 13/2021. Згідно відповіді Першої запорізької державної нотаріальної контори від 15.06.2021, спадкоємцям померлого ОСОБА_3 повідомлено про наявність заборгованості. 22.03.2021 та 03.08.2021 на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу щодо сплати заборгованості, однак вказана вимога залишилась без вручення, заборгованість залишилась непогашеною. З урахуванням вищевикладеного, АТ «Креді Агріколь Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в загальному розмірі 22 185,40 грн пропорційно вартості частки успадкованого ними майна та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2023 року, позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 42/4, ЄДРПОУ 14361575, рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Креді Агріколь Банк» м. Київ, МФО 300614) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості – задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором № 7/1138317, укладеним 20.10.2020 між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», в сумі 22 185,40 грн пропорційно вартості частки успадкованого майна.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» судовий збір по 1 135,00 грн з кожного.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Луньова Сергія Миколайовича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
       
Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції необґрунтовано прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, оскільки такою заявою позивач змінив предмет та підстави заявленого позову. Справа розглянута за відсутності відповідача. Доказів отримання кредитних коштів спадкодавцем, матеріали справи не містять. Спадкове майно і його вартість не визначена, тому позовні вимоги є передчасними.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.10.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 7/1138317 (т. 1 а.с. 9-14).

Відповідно до вказаного вище кредитного договору (п. 1.1) банк надав відповідачу кредит в сумі 21 947,63 грн строком з 20.10.2020 по 19.10.2025 (т. 1 а.с. 9).

Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується меморіальними ордерами № REF2761735 від 20.10.2020 (т. 1 а.с. 18-20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим 05.11.2020 Заводським районним у місті Запоріжжі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (т. 1 а.с. 29).

18.12.2020 АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до Першої запорізької державної нотаріальної контори з претензією за № 10451/190 до спадкоємців померлого ОСОБА_3 . Станом на 03.11.2020 загальна сума заборгованості становить 22 185,40 грн (т. 1 а.с. 30).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 21.10.2021 загальна сума заборгованості становить 22 185,40 грн, що складається з наступного: рахунок простроченої заборгованості – 21 947,63 грн; рахунок прострочених відсотків – 237,77 грн (т. 1 а.с. 8).

26.01.2021 від Першої запорізької державної нотаріальної контори на адресу АТ «Креді Агріколь Банк» надійшла відповідь про те, що на підставі їх претензії заведена спадкова справа № 13/2021 (т. 1 а.с. 31). Згідно відповіді Першої запорізької державної нотаріальної контори від 03.06.2021, спадкоємцям померлого ОСОБА_3 повідомлено про наявність заборгованості (т. 1 а.с. 32).

22.06.2021 та 03.08.2021 на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу щодо сплати заборгованості, однак вказана вимога залишилась без вручення, заборгованість залишилась непогашеною (т. 1 а.с. 33-35).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 13/2021, відкритої 26.01.2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , останнім заповіту складено не було (т. 1 а.с. 127), відтак, його дружина та син є спадкоємцями першої черги за законом. Як зазначено у заявах відповідачів, є інші спадкоємці, передбачені ст. 1261 ЦК України: мати померлого ОСОБА_4 , батько померлого ОСОБА_5 . Однак, ці особи із заявами про прийняття спадщини після померлого сина не звертались. А тому, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/1219 від 28.01.2021 вбачається, що син померлого – відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 89).

З матеріалів спадкової справи вбачається наявність заяви відповідача ОСОБА_1 від 28.04.2021 № 238 про прийняття спадкового майна за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 127 – зворотний бік). Разом з тим, в матеріалах спадкової справи наявна заява відповідача ОСОБА_2 від 28.04.2021 № 239 про прийняття спадкового майна за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 128).

Відповідачам роз`яснені положення ст. 1270 ЦК України щодо строків відкликання даних заяв про прийняття спадщини.

Оскільки відповідачі у строки, визначені ст. 1270 ЦК України, не заявили відмову від прийняття спадщини, вони є такими, що прийняли спадщину в рівних частках (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори банк звернувся з претензією 26.01.2021, тобто строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, встановлені ч. 3 ст. 1281 ЦК України, не пропущені.

З огляду на долучені та досліджені документи, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» належним чином обґрунтовані, у зв`язку із чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Тлумачення статті 526 ЦК України свідчить про те, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

20.10.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 7/1138317. Відповідно до вказаного вище кредитного договору (п. 1.1) банк надав відповідачу кредит в сумі 21 947,63 грн строком з 20.10.2020 по 19.10.2025. Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується меморіальними ордерами № REF2761735 від 20.10.2020.

Вказані обставини відповідачами не спростовано. Доводи апеляційної скарги, щодо неотримання ОСОБА_3 суми кредиту, спростовуються умовами вказаного кредитного договору, за яким кредит надається на погашення заборгованості за Договором №1601917, укладеним між Банком та позичальником 30.06.2016 р.(п.1.2), а також меморіальними ордерами, в яких призначенням платежу вказано – рефінансування кредитної заборгованості по договору 1601917.

Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим 05.11.2020 Заводським районним у місті Запоріжжі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

У відповідності до ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом, належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно із статтею 1282 ЦК України у редакції, чинній на момент відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Отже, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника.

Відповідно до статті 1281 ЦК України у редакції, чинній на момент відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16 зазначив, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

У справах № 496/4363/15, № 2609/30529/12, № 645/1566/16, № 615/473/20, № 592/8674/20, № 521/10631/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з принципом змагальності цивільного процесу, закріпленого у статтях 12, 81 ЦПК України, за яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, спадкоємець повинен доводити обсяг спадкового майна та його вартість, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Установивши факт неналежного виконання умов кредитного договору позичальником ОСОБА_3 , наявність непогашеної заборгованості, прийняття спадщини після смерті останнього відповідачами у справі, факт своєчасного звернення Банка до нотаріальної контори з вимогою, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, шляхом стягнення заборгованості з відповідачів пропорційно вартості частки успадкованого майна. 

Відповідачами в ході розгляду справи не надано доказів на підтвердження того факту, що заборгованість, яка існує, перевищує вартість спадкового майна.

Доводи апеляційної скарги з приводу порушення норм процесуального законодавства при прийнятті уточненої позовної заяви від 13.05.2022 року, є необґрунтованими, оскільки позивачем у справі було заявлено клопотання про залучення до участі співвідповідача у відповідності до ст. 51 ЦПК України. Вказане клопотання судом задоволено відповідно до ухвали від 31 серпня 2022 року. Позивачем надано оновлену позовну заяву з урахуванням вимог до залученого співвідповідача, при цьому предмет позову (стягнення заборгованості за кредитним договором) і підстави позову (відповідальність спадкоємців в межах успадкованого майна за невиконання кредитних зобов`язань спадкодавця), не змінювалися. 

Що стосується неналежного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи, то слід зазначити, що представник відповідачки – адвокат Луньов С.М. зареєстрований в системі «Електронний суд», і за вказаною офіційною електронною адресою отримував судові повістки на судові засіданні призначені у справі, зокрема і на засідання 15.05.2023 року. Відповідно до ч.5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки цій особі. Обізнаність представника про розгляд справи додатково підтверджується поданням ним клопотання про відкладення від 15.05.2023 року. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними. 

       Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

       Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

       Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

       Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

       Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

       Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

       Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Луньова Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 11 грудня 2023 року.

Головуючий, суддя-доповідач                                                С.В. Кухар

Судді:                                                                        О.В. Крилова

О.З. Поляков