П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/3419/23                     Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна                                                               Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
06 грудня 2023 року                                                                       м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,  Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.
          Короткий зміст позовних вимог.
          У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,  Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визнати та взяти до уваги для призначення пенсії за віком на пільгових умовах трудовий стаж відповідно до записів у трудовій книзі, а саме: загальний стаж роботи з 07.09.1982 по 12.10.1986 - запис у трудовій книжці №1 від 07.09.1982, прийнята в дитячий садок №2 санітаркою, нянею (наказ № 22-к від 08.09.1982), стаж роботи для працівників за списком №2 з 13.10.1986 по 30.05.1996, а саме записи у трудовій книжці: №2 від 13.10.1965, переведена в турбобурний цех учнем машиніста електромостового крана (наказ №452-к від 20.10.1986); №3 від 23.12.1986 року, турбобурний цех, кранівник електромостового крана 2 розряду (наказ №132-к від 24.12.1986); №4 від 04.09.1987, турбобурний цех, кранівник електромостового крана 3 розряду (наказ №612-к від 09.09.1987); №5 від 01.01.1989, турбобурний цех, кранівник електромостового крана 3 розряду (наказ №8 від 04.01.1989); №6 від 29.06.1990, турбобурний цех, кранівник електромостового крана 4 розряду (наказ №397 від 09.07.1990); №7 від 27.03.1992, турбобурний цех, кранівник електромостового крана 5 розряду (наказ №139-к від 02.04.1992); №9 від 31.05.1996, звільнена (наказ №121-к від 03.06.1996).
          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
          Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
          Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні  до  пільгового стажу періодів її роботи з 13.10.1986 по 31.05.1996 на посаді кранівника електромостового крана в турбобурному цеху.
          Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 13.10.1986 по 31.05.1996 на посаді кранівника електромостового крана в турбобурному цеху та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду в даній справі.
          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
          Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.
          Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі, справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.
          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
          З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 08 листопада 2021 року та прийнято рішення №064450005176 про відмову у призначенні пенсії за віком за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю законних підстав.
          У зазначеному рішенні вказано, що страховий стаж особи складає 25 років 6 місяців 5 днів. За поданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Документів  для визначення права на призначення дострокової пенсії за віком або ж пенсії за віком на пільгових умовах не надано.
          Листами від 12.11.2021 та від 17.11.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про прийняте рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
          Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Мотивувальна частина.
          Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
          Так, згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах зі шкідливими й важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше як 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше як 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
          Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими й важкими умовами праці, що передбачений абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
          Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 №383, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
          Підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність необхідного  пільгового стажу.
          Згідно зі ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
          Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими й важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнювальну довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).
          Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнювальні довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.
          Відповідно до п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працівників, а також на їхніх нащадків, як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
          Пунктом 4 зазначеного Порядку №442 встановлено, що атестація проводиться не рідше ніж один раз на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
          Згідно з п.6 Порядку №442 атестація робочих місць передбачає установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
          Відповідно до п. 4.2 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
          Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
          Необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнювальні довідки). При цьому, надання уточнювальної довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
          Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17 та від 10 жовтня 2019 року у справі №234/4585/17.
          Щодо зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 07.09.1982 по 30.05.1996 з підстав відсутності інформації про атестацію робочих місць та уточнювальної довідки, колегія суддів зазначає наступне.
          У трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 07.09.1982 наявні записи про посаду, яку ОСОБА_1 займала на Кунргурському виробничому об`єднанні "Турбобур", а саме:  з 07.09.1982 по 12.10.1986 працювала санітаркою в дитячому садочку №2; з 13.10.1986 по 31.05.1996 - кранівником електромостового крана в турбобурному цеху.
          На підтвердження пільгового стажу позивач надала, зокрема довідки  Кунгурського міського архіву  №К-0186/1566 від 09.09.2020,  №Т-6 від  27.12.2019, №К-0014/106 від 27.12.2019, №К-0015/107 від 27.12.2019, №К-0013/105 від 27.12.2019, №Т-11 від 12.01.2021, №К-0005/50 від 12.01.2021, №Т-65 від 13.05.2021.
          Згідно з вказаними довідками ОСОБА_1 працювала повний робочий день на Кунгурському машинобудівному заводі (з урахуванням зміни назви та реорганізації) у період з 13.10.1986 по 31.05.1996 на посаді кранівника електромостового крану в турбобурному цеху за виключенням днів, що оголошені неробочими.  
          Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.«б`ст.13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнювальні довідки). При цьому, надання уточнювальної довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
          Отже, відповідно до записів у трудовій книжці позивача та з урахуванням довідок Кунгурського міського архіву, судом встановлено, що в період з 13.10.1986 по 31.05.1996 ОСОБА_1 працювала на Кунгурському машинобудівному заводі на посаді кранівника електромостового крана в турбобурному цеху.
          Своєю чергою, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість у яких повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
          До Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року (розділ ІІ підрозділ «а» позиція « 2030000а-13790») віднесено професію - машиністи кранів (кранівники).
          Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, своєю чергою, неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
          Пунктом 3 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992, зобов`язано керівників підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.
          Згідно із пунктами 1, 2, 3, 4, 9, 11 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працівників, а також на їхніх нащадків, як тепер, так і в майбутньому.
          Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
          Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
          З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
          Згідно із пунктами 3, 4 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
          Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
          Зазначена постанова набула чинності 21.08.1992, а тому призначені пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
          Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
          Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи зі шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
          Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду й період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнювальну довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
          Дослідження наведених правових норм Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці №442 дає суду підстави зробити висновок, що обов`язок проведення атестації робочих місць повністю покладений на роботодавців-керівників підприємств, установ, організацій, а контроль за її проведенням покладено на державний орган - Держпраці.
          Зі змісту Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, вбачається, що за наявності стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, до 21.08.1992 відсутність атестації робочих місць за умовами праці не позбавляє права працівника на призначення йому такої пенсії, якщо професія передбачена Списками №2.
          Кабінет Міністрів України постановою №637 від 12.08.1993 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
          Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнювальні довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
          У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
          Пункт 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
          Пунктом 10 Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнювальну довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
          При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за час роботи на посадах, які передбачені в Списках №2 до 21.08.1992, працівник не зобов`язаний надавати відомості про атестацію робочого місця за умовами праці. Надання уточнювальних довідок підприємств або їх правонаступників необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
          Враховуючи періоди роботи позивача після 21.08.1992 на посадах, передбачених Списком №2, суд дійшов висновку, що на працівника зайнятого на роботах зі шкідливими й важкими умовами праці не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.
          У зв`язку із тим, що проведення атестації робочих місць за умовами праці та її своєчасність не залежить від працівників, суд вважає, що відсутність результатів атестації робочих місць, професій в період роботи на посадах, передбачених Списками № 2, після 22.08.1992 не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо розв`язання питання надання пенсій за віком на пільгових умовах.
          Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.
          У постанові по справі від 06 березня 2018 року №754/14898/15-а Верховний Суд стосовно аналогічних правовідносин зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.
          Також, Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16- а та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 висловив позицію, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
          Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист для органів пенсійного фонду.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а.
          Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1(далі - Порядок №22-1), органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.
          Згідно із пунктом 4.2 вказаного Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
          Таким чином, наведеними правовими нормами передбачено право пенсійного органу на перевірку наданих пенсіонером документів для їх підтвердження.
          Головне управління Пенсійного фонду України  в Житомирській області зверталось до управління пенсійного фонду російської федерації з  метою отримання уточнювальної довідки про характер роботи позивача на Кунгурському машзаводі, однак листом від 22.04.2021 отримало відмову в наданні вказаної інформації.
          Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
          Тобто, у розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
          Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі №175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі №242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а та від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17 та від 31 березня 2020 року у справі №446/656/17.
          Підсумовуючи наведене, відсутність уточнювальної довідки про характер виконаних робіт та відсутність документації про атестацію робочих місць, за наявності документального підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, не є підставою відмови у зарахуванні стажу до пільгових умовах праці.
          Таким чином, умови праці на посаді кранівника електромостового крана, на якій працювала позивач в період з 13.10.1986 по 31.05.1996, ідентичні до посади, що передбачена Списком №2 - машиністи кранів (кранівники), а тому стаж роботи на цій посаді надає право позивачу на зарахування періоду роботи до спеціального (пільгового).
          Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтоване зарахування до загального стажу періоду роботи позивача з 07.09.1982 по 12.10.1986 на посаді санітарки/няні в дитячому садочку №2 колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
          Відповідно до норм чинного законодавства судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягають лише порушені законні інтереси та права.
          При цьому, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №064450005176 від 08.11.2021 зазначено, що за поданими позивачем документами до загального страхового стажу зараховано всі періоди.
          Ні рішення про відмову у призначенні пенсії, ні відзиви відповідачів не містять жодного посилання (доказу) про неврахування органами Пенсійного фонду України до загального страхового стажу позивача періоду її трудової діяльності з 07.09.1982 по 12.10.1986 на посаді санітарки/няні в дитячому садочку №2.
          Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, як безпідставних.
          Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визнати та взяти до уваги для призначення пенсії за віком на пільгових умовах трудовий стаж, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
          У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень розв`язати питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
          Оскільки права позивача порушені таі прийняття рішення на користь позивача, у тому числі зарахування періодів роботи до відповідного стажу, належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, то суд дійшов обґрунтованого висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню частково, саме шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, який уповноважений вчиняти дії, спрямовані на відновлення порушених прав позивача, зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 13.10.1986 по 31.05.1996 в Кунргурському виробничому об`єднанні "Турбобур" на посаді кранівника електромостового крана в турбобурному цеху та повторно розглянути питання, щодо якого звернулась позивач (тобто повторно розглянути заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні).
          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, апеляційний суд надав відповідь на всі аргументи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, які мають значення для правильного вирішення справи.
          Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків, зроблених судом першої інстанції, у рішенні суду першої інстанції правильно дана правова оцінка обставин по справі, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
          Водночас слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа належить до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.