Справа № 164/1629/23 	Головуючий у 1 інстанції: Невар О. В. 	
Провадження № 22-ц/802/986/23  	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
16 жовтня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,   
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_3 , на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 11 вересня 2023 року,  
                                            В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 29 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який мав би не  перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 11 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу було визнано не поданою та разом з приєднаними до неї матеріалами повернуто позивачу.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач, в інтересах якого діє її представник, подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у цій справі є 16 жовтня 2023 року - дата складення повного судового рішення.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.
Повертаючи позову заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконала вимоги ухвали суду від 29 серпня 2023 року, а саме: не подала до суду належно оформлену позовну заяву, в якій мала вказати поштовий індекс, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування відповідача, його реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Крім того, позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не подано до суду оригінал свідоцтва про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . 
Такі висновком суду є передчасними та зроблені з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За правилом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.
Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. (ч. 2 ст. 175 ЦПК України)
Частиною 3 ст. 175 ЦПК України визначено вимоги до змісту позовної заяви.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно зі ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 ЦК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як вбачається з позовної заяви, вона складена з урахуванням положень ст. 175 ЦПК України, оскільки містить всі визначені даною нормою права обов`язкові змістовні реквізити. Заявлені позовні вимоги викладені в чіткій, ясній і зрозумілій формі.
Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.
Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через  неподання  доказів  при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.
Не подання позивачем оригіналу свідоцтва про шлюб, при обґрунтуванні неможливості його подання, не могло бути підставою для повернення позовної заяви.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження укладення шлюбу було надано нотаріально засвідчений переклад на українську мову фотокопії документа про укладений шлюб, виданий компетентним органом - управлінням у справах реєстрації населення 17.02.2023 року, проставленим апостилем 17.02.2023 року відповідно до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації офіційних документів, 1961 року. 
У постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 526/442/22 Верховний суду вказав, що зважаючи на зміст статей 95, 177 ЦПК України залишення позовної заяви без руху з підстав ненадання оригіналу свідоцтва про шлюб є порушенням принципу верховенства права, права на справедливий суд, суперечить завданням цивільного судочинства.
Помилковою є вказівка суду про не зазначення позивачем зареєстрованого місця проживання відповідача. 
Із позовної заяви видно, що позивача на виконання вимог пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України щодо обов`язкової вказівки у позові місця проживання чи перебування відповідача, зазначила останнє відоме зареєстроване його місце проживання АДРЕСА_1 , вказавши , що їй не відоме зареєстроване місце проживання відповідача.
Частиною десятою статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Таким чином, неотримання судом першої інстанції інформації щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання перебування фізичної особи відповідача, не могло бути підставою для повернення позовної заяви позивачу. 
Окрім цього, відповідно до ч.2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцем знаходження його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні ( ч. 10 ст. 28 ЦПК України).
Позивачем в позовній заяві та у заяві про усунення недоліків було зазначено, що позовна заява про розірвання шлюбу подається у відповідності до ч.2 ст.28 ЦПК України за місцем її реєстрації. На підтвердження наявності підстав, для розгляду справи місцем реєстрації позивача, було додано довідку про склад сім`ї та зареєстрованих у готовому приміщенні/будинку осіб № 633 від 22 серпня 2023 року, виданої старостою сіл Кукли, Северинів, згідно з якою вона та спільна дитина сторін зареєстровані за однією адресою, яка міститься в матеріалах справи.
Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Белеш та інші проти Чеської Республіки).
Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на доступ до суду.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).
У справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17 січня 1970 року зазначено, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
У рішеннях ЄСПЛ у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року (пункт 65), у справі «Кудла проти Польщі» от 26 октября 2000 року (пункт 122) зазначено, що однієї із гарантій 6 Конвенції є право на забезпечення ефективного доступу до суду для того, щоб учасники судового процесу могли одержати рішення, яке стосується їх «прав та обов`язків».
У даній справі суд проявив надмірний формалізм, переклавши на позивача можливі ризики розгляду справи за участю іноземної особи.
Враховуючи викладене, недоліки позовної заяви, про які було зазначено  в  ухвалі суду від  29 серпня 2023 року про залишення  позовної заяви без руху, не могли слугувати  достатньою правовою підставою для повернення позовної заяви.
Суд першої інстанції передчасно повернув позовну заяву позивачу, чим допустив надмірний формалізм і непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, за наявності доказів усунення недоліків позовної заяви та процесуальної можливості усунути певні формальні неточності в межах розгляду даного спору.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження у справі).
Керуючись ст. 268, 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
                                        У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник ОСОБА_3 , задовольнити.
Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 11 вересня  2023 року скасувати. 
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий-суддя:

Судді: