РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 572/3674/22
Провадження № 22-ц/4815/1157/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача      – Шимківа С.С.,
суддів:                 – Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,
учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_2  на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2023 року (ухвалене у складі судді Ведяніної Т.О.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку,-
в с т а н о в и в :
У грудні 2022 року  ОСОБА_1  звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку.
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають із нею та перебувають на її утриманні. Оскільки сімейне життя між сторонами не склалося, вона звернулася до суду із окремим позовом про розірвання шлюбу. Домовитися про матеріальне утримання дітей у неї з відповідачем не вдалося, батько участі в утриманні дітей не бере і ухиляється від виконання свого обов`язку в матеріальному їх забезпеченні.
Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову.
Також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 684 грн., щомісяця.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09 грудня 2022 року і до повноліття дітей.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісяця, до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, починаючи з 09 грудня 2022 року до 08 червня 2024 року.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення донькою трирічного віку, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що на його утриманні перебуває його мати, яка є інвалідом і потребує догляду, стверджує, що  ОСОБА_1  не довела, що його матеріальний стан дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення їх донькою трирічного віку.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання  ОСОБА_1  до досягнення донькою трирічного віку та ухвалити нове рішення у цій частині, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З огляду на те, що відповідачем фактично оскаржується рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання  ОСОБА_1  до досягнення донькою трирічного віку, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд не перевіряє законність рішення у частині, яка не оскаржується.
Судом встановлено, що сторони є батьками  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторно виданими свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 від 02 грудня 2022 року, серії НОМЕР_2 від 02 грудня 2022 року відповідно.
Діти проживають із матір`ю та перебуваються на її утриманні, що відповідачем не заперечується, адже у ході розгляду справи місцевим судом він визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на їх утримання. 
Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. 
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Заперечуючи щодо позову в оскаржуваній частині рішення суду, відповідач не надав доказів в підтвердження обставин на які він покликається.
Зокрема, ОСОБА_2 не довів, що його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати визначені місцевим судом аліменти на утримання  ОСОБА_1 до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
Згідно наданої відповідачем довідки про доходи, він працює лісорубом і має регулярний дохід. 
Покликання відповідача, що на його триманні перебуває його матір, яка є інвалідом і отримує пенсію по інвалідності, не свідчить про неможливість сплати ним аліментів на утримання позивачки у розмірі 800 грн., щомісячно, оскільки суду не надано ніяких доказів надання матеріальної допомоги матері, розміру таких витрат та її потребу у такій допомозі. Також не підтверджені будь-якими доказами доводи про недостатність його щомісячного доходу для надання матеріальної допомоги  ОСОБА_1  у порядку ст. 84 СК України.
Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на своє утримання ОСОБА_1 в розмірі 800 грн., щомісяця, до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду.
Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  залишити без задоволення, а рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 12 червня 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                   Шимків С.С.
Судді:                                                                  Боймиструк С.В. 

Гордійчук С.О.