ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9423/23 Справа № 202/4278/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луценка Юрія Володимировича на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 16 січня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №14, розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.
06 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Луценка Ю.В. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 27 536 грн. 80 коп., з яких 27000 грн. – витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп. (а.с.81-89). 
       Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Луценка Ю.В., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Луценко Ю.В. просить ухвалу суду від 29 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
       Частиною 2 ст.270 ЦПК України передбачено, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
       Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
       Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
       Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
       Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі задоволення позову — на відповідача, у разі часткового задоволення позову — на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.
Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Луценко Ю.В. зазначив щодо попереднього розрахунку суми судових витрат, зокрема, професійна правнича допомога — 25000 грн. (а.с.2-7).
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 16 січня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №14, розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.
06 вересня 2023 року, тобто у строк, визначений п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Луценко Ю.В. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 27 536 грн. 80 коп., з яких 27000 грн. – витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп. (а.с.81-89). 
На підтвердження судових витрат адвокат Луценка Ю.В. надав наступні документи: договір №07/03/2023 про надання правничої допомоги від 07 березня 2023 року, копію Акту №1 – 06/06/2023/202/4278/23 виконаних робіт за договором №07/03/2023 від 07 березня 2023 року про надання правничої допомоги від 06 червня 2023 року, копію Акту №2 – 04/09/2023/202/4278/23 виконаних робіт за договором №07/03/2023 від 07 березня 2023 року про надання правничої допомоги, копію Додаткової угоди №1 до договору №07/03/2023 від 07 березня 2023 року про надання правничої допомоги від 07 березня 2023 року (а.с.93-96). 
Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луценка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати коштів у розмірі 27 000 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що відповідач дійсно понесла витрати на правничу допомогу. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду у справах № 923/560/17 від 23 грудня 2021 року, № 329/766/18 від 10 листопада 2021 року, № 178/1522/18 від 01 вересня 2021 року викладено правову позицію: витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 
Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, належним чином не перевірив доводів заявника щодо підстав  ухвалення додаткового рішення у справі, та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луценка Ю.В. про ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл витрат на правову допомогу у зв`язку із ненаданням належних та допустимих доказів в підтвердження сплати таких витрат.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луценка Юрія Володимировича — задовольнити частково.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова