ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року 
м. Київ

cправа №  873/52/22 

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Ксензова Г.Є.; 
за участю представниці приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О. - Зауліної О.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2023 

у справі № 873/52/22
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро"
про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.06.2022 
у третейській справі №11/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро"
до Фермерського господарства "Стоянова І.С."
про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань

ВСТАНОВИВ:
08.06.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" (далі - Товариство, позивач) звернулося до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (далі - Третейський суд) з позовом про стягнення з Фермерського господарства "Стоянова І.С." (далі - Господарство, відповідач) донарахованого розміру грошових коштів (пені, відсотків річних та інфляційних втрат) у зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання за договорами купівлі-продажу від 12.03.2020 №37/20/60 та від 26.03.2020 № 63/20/60.
Рішенням Третейського суду від 24.06.2022 у третейській справі № 11/22 позов задоволено частково; стягнуто з Господарства (далі також - Боржник) на користь Товариства донарахований розмір грошових коштів у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за договорами купівлі-продажу № 37/20/60 від 12.03.2020 та № 63/20/66 від 26.03.2020 у сумі 409 681,26 грн, а також третейський збір у сумі 4 496,81 грн.
30.06.2022 Товариством подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду від 24.06.2022 у справі № 11/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 у справі №873/70/22 заяву Товариства задоволено та видано наказ на примусове виконання рішення Третейського суду від 24.06.2022 у справі № 11/22. Стягнуто з Господарства на користь Товариства донарахований розмір грошових коштів у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу № 37/20/60 від 12.03.2020, Договором купівлі-продажу № 63/20/66 від 26.03.2020 у сумі 409 681,26 грн, третейський збір у сумі 4 496,81 грн, судовий збір за розгляд заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у сумі 1 240,50 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 заяву Товариства про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Господарства на користь Товариства 10 300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених в межах справи №873/52/22 за заявою про видачу виконавчого документа. В решті вимог заяви відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 22.02.2023 апеляційну скаргу Господарства залишено без задоволення; ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 у справі №873/52/22 залишено без змін.
Додатковою постановою Верховного Суду від 08.03.2023 заяву Товариства про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №873/52/22 задоволено частково. Стягнуто з Господарства на користь Товариства 5 300,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. У задоволенні цієї заяви в іншій частині відмовлено. Видачу наказу доручено Північному апеляційному господарському суду.
На виконання вказаних вище ухвал Північного апеляційного господарського суду та додаткової постанови Верховного Суду видано відповідні накази.
24.03.2023 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Єгор Олексійович (далі - Виконавець) за заявою Товариства прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 71394339 з виконання наказу № 873/52/22 від 16.03.2023, виданого Північним апеляційним господарським судом, про стягнення з Господарства на користь Товариства 409 681,26 грн. 
Вказаною постановою зобов`язано Боржника подати декларацію про доходи та майно протягом 5-ти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджено Боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; постановлено Боржнику виконати вимоги виконавчого документа, перерахувавши кошти, основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження та надати підтвердження сплати боргу.
Судом встановлено, що у заяві стягувача від 21.03.2023 № 21-3/03 про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з боржника 409 681,26 грн, а також в інших заявах щодо відкриття виконавчих проваджень за іншими наказами суду у справі №873/52/22 Товариство (далі також - Стягувач) наводило доволі широкий перелік виконавчих дій (пункти 5-15 прохальної частини заяви), які просило Виконавця вчинити.
Супровідним листом №1100 від 24.03.2023 Виконавець направив копію постанови Стягувачу та Боржнику для відома та виконання.
24.03.2023 постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження Виконавець об`єднав виконавчі провадження НОМЕР_1, НОМЕР_2 у зведене виконавче провадження НОМЕР_3.
24.03.2023 Виконавець звернувся до МВС із запитом щодо зареєстрованих за Боржником транспортних засобів.
27.03.2023 постановою про арешт коштів Боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_1 встановлено, що Боржником вимоги виконавчого документа не виконані, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на кошти, які містяться на його рахунках в АБ "Укргазбанк", АТ "Банк Кредит Дніпро", АТ КБ "Приватбанк", АТ "Райффайзен Банк" в межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 493 853,43 грн.
З супровідним листом №1151 від 27.03.2023 "Про арешт коштів боржника" Виконавець направив Боржнику, Стягувачу, АБ "Укргазбанк", АТ "Банк Кредит Дніпро" постанову про арешт коштів боржника від 27.03.2023 та просив надати інформацію про залишки коштів, про зупинення видаткових операції на рахунках Боржника.
Згідно з наявними у справі матеріалами виконавчого провадження автоматизованій системі виконавчого провадження, зокрема відомостями автоматизованої системи виконавчого провадження, Виконавець вчинив такі дії:
17.04.2023 - запит до ДФС про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців;
15.05.2023 - запити до ДФС про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців;
26.05.2023 - запити до МВС щодо зареєстрованих за Боржником транспортних засобів;
31.05.2023 - запити до ДФС про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців;
06.06.2023 - запити до МВС щодо зареєстрованих за Боржником транспортних засобів;
14.06.2023 - вимога про отримання інформації, яка містить банківську таємницю;
14.06.2023 та 15.06.2023 - запити до ДФС про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців;
24.06.2023 - запити до МВС щодо зареєстрованих за Боржником транспортних засобів;
30.06.2023 та 15.07.2023 - запити до ДФС про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців;
19.07.2023 - запити до МВС щодо зареєстрованих за Боржником транспортних засобів;
31.07.2023 - запити до ДФС про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців;
07.08.2023 - запити до МВС щодо зареєстрованих за Боржником транспортних засобів;
14.08.2023 - запити до ДФС про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців;
20.08.2023 - запит до МВС щодо зареєстрованих за Боржником транспортних засобів;
21.08.2023 - вимога (№4723) до ДП "Держреєстри України" щодо надання інформації з основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, яке належить Боржнику з визначенням обсягу та строків зберігання, найменування зернового складу, адреси зберігання зерна, виданих складських документів на зерно на день вимоги;
21.08.2023 - вимога (№4724) до ГУ статистики в Одеській області щодо надання: інформації з державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за формою звітності №21-заг "Реалізація сільськогосподарської продукції за 2022, 2023 рік"; інформації з державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності Боржника за формою звітності №4-сг "Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай за 2022, 2023 рік"; інформації з державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності Боржника за формою звітності №4-сг "Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай у 2022, 2023 році"; інформації з державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності Боржника за формою звітності №9-б-сг "Внесення мінеральних, органічних добрив, гіпсування та вапнування ґрунтів під урожай за 2022, 2023 рік"; інформації з державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності Боржника за формою звітності №37-сг "Сівба та збирання врожаю сільськогосподарських культур, проведення інших польових робіт за 2022, 2023 рік";
28.08.2023 - склав акт за результатами здійсненого виїзду за адресою реєстрації Боржника;
29.08.2023 - виніс постанову про арешт майна Боржника;
29.08.2023 - вніс запис про обтяження - арешт нерухомого майна (усе нерухоме майно Боржника в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження);
01.09.2023 - отримав на власний запит Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо Боржника;
03.09.2023 - запити до МВС щодо зареєстрованих за Боржником транспортних засобів;
11.09.2023 - запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (Боржника).
Поряд з цим, 30.08.2023 Виконавець отримав відповідь на запит № 173094157 від 30.08.2023 до ДФС України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи.
03.09.2023 Виконавець отримав відповідь на запит № 172903542 від 29.08.2023 до МВС щодо зареєстрованих за Боржником транспортних засобів.
Короткий зміст скарги на бездіяльність виконавця
25.08.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла скарга Товариства на бездіяльність Виконавця, в якій заявник просив:
- визнати неправомірною бездіяльність Виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 у справі №873/52/22 (далі - виконавче провадження НОМЕР_1), котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у названому виконавчому провадженні відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження";
- визнати неправомірною бездіяльність Виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1, котра виразилась у відсутності заходів вчинення виконавчих дій у названому виконавчому провадженні із урахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження";
- зобов`язати виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 із урахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".
В обґрунтування поданої скарги заявник зазначав, що станом на дату її подачі наказ Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 не виконаний. Заявник вважав, що Виконавець не вчиняв всіх можливих та необхідних, своєчасних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій для виконання наказу і така бездіяльність Виконавця є підставою для звернення зі скаргою.
10.10.2023 від Товариства надійшла заява про уточнення вимог прохальної частини скарги, у якій заявник, не змінюючи мотиви, зміст, сутність та обґрунтування скарги по суті її подання, уточнив вимоги пункту 3 прохальної частини скарги та просив визнати неправомірною бездіяльність Виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у названому виконавчому провадженні із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження", а саме щодо:
- порушення порядку накладення арешту на нерухоме майно (арешт накладено 29.08.2023, а не 25.03.2023 (наступний день після відкриття виконавчого провадження);
- порушення порядку накладення арешту на рухоме майно Боржника (арешт накладено 01.09.2023), а не 25.03.2023 (наступний день після відкриття виконавчого провадження);
- порушення строку та порядку здійснення виявлення рахунків Боржника як в загальному, так і на предмет відкриття боржником нових рахунків;
- порушення строку та порядку здійснення виявлення інших джерел доходу Боржника шляхом направлення запитів до податкових органів;
- порушення строку та порядку здійснення арешту коштів Боржника згідно відкритих за боржником рахунків у банківських установах;
- порушення строку та порядку здійснення списання арештованих коштів Боржника із рахунків у банківських установах;
- порушення строку та порядку виявлення, здійснення арешту, а також списання коштів Боржника, котрі містяться в касі Боржника та/або надходять до касової книги боржника;
- порушення строку та порядку витребування від кожного із обслуговуючого банку Боржника відомостей про рух коштів по рахунку за період із моменту відкриття виконавчого провадження;
- порушення строку та порядку перевірки, виявлення щодо наявності у власності Боржника належного йому рухомого та нерухомого майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тощо;
- порушення строку та порядку перевірки, виявлення щодо наявності у власності чи у оренді Боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення;
- порушення строку та порядку перевірки факту вирощування Боржником сільськогосподарських культур на земельних ділянках, котрі перебувають у власності чи в оренді Боржника, із зазначенням їх найменування та площ посіву;
- порушення строку та порядку перевірки, виявлення наявності у власності Боржника тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів, тощо;
- порушення строку та порядку перевірки, виявлення наявності у власності Боржника тварин (худоби) та інших живих організмів, тощо;
- порушення строку та порядку перевірки факту перебування Боржника у 2022-2023 роках серед платників земельного податку та/або інших податків (зборів), які справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України;
- порушення строку та порядку перевірки факту перебування Боржника у 2022-2023 роках серед платників загальнодержавних та місцевих податків із врахуванням їх виду та класифікації;
- порушення строку та порядку перевірки факту перебування Боржника у 2022-2023 роках серед учасників приватизації майна, котре віднесено до компетенції Фонду Державного майна України;
- порушення строку та порядку перевірки факту перебування Боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері діяльності за певною державною програмою - фінансування/підтримка діяльності за рахунок держави;
- порушення строку та порядку перевірки факту наявності та/або відсутності у Боржника книги обліку розрахункових операцій (книга ОРО)/журналу використання реєстраторів розрахункових операцій (РРО);
- порушення строку та порядку перевірки факту наявності та/або відсутності Боржника у реєстрі осіб, котрі здійснюють операції з товарами;
- не вжиття заходів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо керівника боржника за несвоєчасне подання декларації про доходи та майно Боржника юридичної особи та направлення його до суду;
- порушення порядку вжиття заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Боржника із врахуванням приписів пункту 19 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 337 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2023 скаргу Товариства задоволено частково; визнано неправомірною бездіяльність Виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1 (зведене виконавче провадження № 71395168) щодо примусового виконання наказів Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 у справі №873/52/22, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у названому виконавчому провадженні з урахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження", а саме в тому, що:
- порушено строк та порядок здійснення виявлення інших джерел доходу Боржника шляхом направлення запитів до податкових органів;
- порушено строк та порядок виявлення коштів Боржника, котрі містяться в касі Боржника;
- порушено строк перевірки, виявлення наявності у власності Боржника належного йому нерухомого майна (споруди, будівлі тощо);
- порушено строк перевірки, виявлення наявності у власності чи у оренді Боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення;
- порушено строк перевірки факту вирощування Боржником сільськогосподарських культур на земельних ділянках, котрі перебувають у власності чи в оренді Боржника, із зазначенням їх найменування та площ посіву;
- порушено строк та порядок перевірки, виявлення наявності у власності Боржника тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів тощо.
У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2023, Виконавець подав до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити Товариству у задоволенні скарги на бездіяльність Виконавця у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та права, зокрема приписів статей 2, 7, 12, 13, 339, пункту "а" частини першої статті 341 ГПК України.
Процесуальні порушення, на думку скаржника, полягають у тому, що:
- ухвалою суду від 06.09.2023 розгляд скарги було призначено на 14.09.2023 о 13:00 год. У судовому засіданні 14.09.2023 суд протокольно оголосив перерву до 05.10.2023 на 14:00 год. У судовому засіданні 05.10.2023 суд протокольно оголосив перерву до 12.10.2023 на 15:00 год. із метою надання представнику скаржника часу на підготовку заяви про уточнення вимог скарги. Втім, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді справи роз`яснювати необхідність вчинення певних процесуальних дій учасникам (заявлення певних клопотань), оскільки це може призвести до порушення встановленого у статті 7 ГПК України принципу рівності перед законом і судом (див. постанову Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 443/1012/18). Тож зобов`язавши сторону скаржника змінити вимоги скарги та задовільнивши скаргу саме у цій (уточненій) частині, суд першої інстанції порушив основні принципи господарського судочинства, передбачені статтями 7, 13, 14 ГПК України завідомо надавши привілеїв під час розгляду справи стороні скаржника;
- розуміючи те, що скарга не може бути задоволена у тій формі, у якій вона була подана, зобов`язуючи скаржника на другому судовому засіданні уточнити прохальну частину скарги виклавши її вимоги в новій редакції, та задовільнивши у наступному скаргу у цій частині, суд грубо порушив вимоги частини третьої статті 46 ГПК України, розглянув справу упереджено, що призвело до винесення незаконної ухвали (схожі висновки містяться у постановах Верховного Суду у постановах від 20.05.2023 у справі №264/3421/16-ц та від 26.10.2022 у справі № 1412/87/12);
- пунктом "а" частини першої статті 341 ГПК України передбачено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Між тим, ні скарга, ні уточнена скарга не містить клопотання скаржника про поновлення строку.
Скаржник стверджує про залишення поза увагою судом першої інстанції обставин того, що посилаючись на незгоду із часом проведення відповідних виконавчих дій Виконавцем стягувач не вказав, яким чином були порушені його права певним порядком вчинення виконавчих дій, усупереч положенням статей 13, 74 ГПК України, не надав доказів того, що такий порядок унеможливив задоволення вимог стягувача за рахунок коштів чи майна Боржника. У цих доводах посилається на викладений у постанові від 13.09.2023 у справі № 521/13686/22 висновок Верховного Суду, згідно якого якщо державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби, приватний виконавець порушив встановлений порядок вчинення виконавчих дій, проте при цьому не порушив права скаржника (скаржник не обґрунтував, а суд не встановив порушення прав саме скаржника), то така скарга задоволенню не підлягає.
Скаржник доводить протиправність часткового задоволення скарги на бездіяльність Виконавця також і внаслідок помилкового тлумачення судом прав виконавця, передбачених частиною третьою статті 18 та частиною першою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження", як його обов`язків. Натомість, Виконавець, посилаючись на вимоги пункту 4 частини першої статті 2, частини третьої статті 18, частини першої статті 19, частини першої статті 54 Закону України "Про виконавче провадження", вважає, що судом було задоволено скаргу, яка є передчасною, оскільки стягувач не звертався до Виконавця із заявою про вчинення певних виконавчих дій, вчинення яких є правом, а не обов`язком Виконавця, який, окрім того, у задоволенні такої заяви не відмовляв.
У наведених доводах скаржник керується тим, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень (аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 у справі № 369/13690/20).
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Товариство подало відзив, у якому просить апеляційну скаргу Виконавця залишити без задоволення з викладених у відзиві підстав, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін як законну та обґрунтовану.
Апеляційне провадження
07.11.2023 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла вищевказана апеляційна скарга Виконавця.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                     № 873/52/22 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - головуючий,                    Пєсков В.Г., Жуков С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.11.2023.
Ухвалою Верховного Суду від 13.11.2023, серед іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виконавця на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2023 у справі № 873/52/22, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 06.12.2023 о 10:30 год. 
30.11.2023 до касаційного суду надійшла заява Виконавця про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Верховного Суду від 01.12.2023 вказану заяву Виконавця задоволено, ухвалено здійснити проведення судового засідання, призначеного на 06.12.2023 о 10:30 год, в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
У судовому засіданні 06.12.2023 взяла участь у режимі відеоконференції представниця Виконавця, яка надала пояснення у справі. Інші учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином. 
Оскільки явка представників сторін у судове засідання з розгляду апеляційної скарги не є обов`язковою за законом і не визнавалася такою судом, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників судового процесу. При цьому, судом враховано наявне у відзиві Товариства клопотання про розгляд апеляційної скарги по суті без участі його представника.
РОЗГЛЯД АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції
За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.
Згідно з частиною другої статті 24 ГПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.
У цій справі, що розглядається, Північним апеляційним господарським судом як судом першої інстанції постановлено ухвалу від 25.01.2023, зокрема, про видачу наказу на примусове виконання відповідного рішення третейського суду.
Статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 340 ГПК України). 
Скарга на бездіяльність Виконавця була подана та розглянута відповідно до наведених вимог процесуального закону Північним апеляційним господарським судом як судом першої інстанції, за результатом чого постановлено оскаржувану ухвалу.
За змістом частини другої статті 25 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 253 цього Кодексу. 
Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні господарські суди розглядають як суди першої інстанції.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Предметом судового розгляду є скарга стягувача на бездіяльність приватного виконавця.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і надалі у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.
Завданням органів та осіб, котрі здійснюють примусове виконання є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").
Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
У свою чергу, частина перша статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлює, що діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів:: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").
Частиною третьою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право, зокрема:
- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3);
- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх (пункт 5);
- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 6);
- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (пункт 7);
- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).
Окрім того, згідно з приписами статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів. Податкові органи зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію
Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням (частина друга статті 36 Закону України "Про виконавче провадження").
Ураховуючи наведені норми колегія суддів зауважує, що Законом України "Про виконавче провадження" визначено як обов`язкові заходи примусового виконання рішень, так і ті, що вживаються особами, які здійснюють таке примусове виконання, з певною свободою розсуду залежно від обставин відповідного виконавчого провадження. 
Водночас попри наявність у виконавця права вибору щодо здійснення певного (окрім обов`язкового) заходу примусового виконання рішень, такі дискреційні повноваження виконавця мають відповідати принципам ефективності, своєчасності та повноти вчинення виконавчих дій, визначеним частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження".
Верховний Суд враховує, що чинний з 05.10.2016 Закон України "Про виконавче провадження" (Закон № 1404-VIII), на відміну від редакції цього Закону № 606-XIV, не передбачає обов`язку виконавця провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак, статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції Закону № 1404-VIII), яка застосовується до спірних правовідносин у цій справі, унормовано здійснення виконавчого провадження з дотриманням розумності строків.
При цьому, хоч визначення поняття "розумності строків" Закон України "Про виконавче провадження" не містить, проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не може свідчити про дотримання зазначеного вище принципу своєчасності їх вчинення.
З урахуванням зазначеного у сукупності Верховний Суд вважає, що розглядаючи скаргу на дії чи бездіяльність виконавця суд, у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи, має враховувати, що правова оцінка вчинення виконавцем певного (окрім обов`язкового) заходу примусового виконання рішень має здійснюватися також на відповідність принципам ефективності, своєчасності та повноти вчинення виконавчих дій.
У справі, що розглядається, судом першої інстанції встановлено, що, попри відкриття виконавчого провадження 24.03.2023 (боржником у якому є Фермерське господарство "Стоянова І.С."), Виконавець лише 21.08.2023 направив вимогу (№4723) до ДП "Держреєстри України" щодо надання відповідної інформації з основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, яке належить Боржнику, а також вимогу (№4724) до ГУ статистики в Одеській області щодо надання відповідної інформації з державного статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за різними формами звітності. 
З огляду на викладене та те, що боржником у виконавчому провадженні є фермерське господарство, вчинення Виконавцем дій щодо надання вимог з отримання інформації про майно Боржника у вигляді посівів с/г культур після спливу близько п`яти місяців з дня відкриття виконавчого провадження не можна вважати таким, що відповідає принципу своєчасності вчинення виконавчих дій.
Не вбачає колегія суддів й підстав вважати своєчасними дії Виконавця щодо формування власного запиту та отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, обтяжень рухомого майна щодо Господарства лише 01.09.2023, як і заходи з перевірки та виявлення наявності у власності чи у оренді Боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення.
З матеріалів цієї справи також вбачається, що при зверненні із заявою про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з Боржника 409 681,26 грн боргу Стягувач (суб`єкт оскарження бездіяльності Виконавця), просив, серед іншого, отримати в органах доходів і зборів інформацію про дебіторську заборгованість Боржника (пункт 7 прохальної частини заяви).
Втім, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано заявником апеляційної скарги, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення Виконавцем дій з виявлення дебіторської заборгованості Боржника у порядку статті 54 Закону України "Про виконавче провадження". 
Не містять матеріали справи й доказів щодо вчинення Виконавцем дій зі встановлення наявності у Боржника: (1) каси підприємства та наявності в ній коштів, зокрема й під час виїзду за місцем реєстрації боржника 28.08.2023 (безвідносно до своєчасності вжиття такого заходу лише 28.08.2023);             (2) майна, що обліковується за спеціальними правилами, зокрема: тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин та техніки, інших сільськогосподарських механізмів.
Наведене в цілому свідчить про те, що Виконавцем не в повному обсязі реалізовано надані йому права та обов`язки, не застосовано усі можливі, передбачені законом, заходи для досягнення необхідного позитивного результату - виконання судового наказу. 
Отже, здійсненні Виконавцем заходи з примусового виконання судового наказу не можливо визнати такими, що відповідають визначеним частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" принципам ефективності, своєчасності та повноти вчинення виконавчих дій.
За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками Північного апеляційного господарського суду про те, що встановленими фактичними обставинами справи підтверджується неправомірність бездіяльності Виконавця, а надані останнім пояснення наведеного не спростовують.
Обґрунтованим, у зв`язку з цим, вбачається й висновок названого суду про те, що вказана бездіяльність Виконавця призвела до порушення прав стягувача через несвоєчасне і неповне вчинення виконавчих дій, що зумовило безпідставне затягування виконання судового рішення, а в найгіршому випадку - унеможливило його повне виконання у розумні строки.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів відхиляє з підстав необґрунтованості доводи Виконавця про залишення поза увагою судом першої інстанції обставин того, що стягувач не довів порушення його прав певним порядком вчинення виконавчих дій.   
Аргументи апеляційної скарги про помилкове тлумачення судом прав виконавця як його обов`язків, як і твердження про те, що вчинення певних виконавчих дій є правом, а не обов`язком виконавця, колегія суддів оцінює критично, адже згідно практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 16.04.2018 у справі №12/57, помилковим є твердження, що особи примусового виконання мають право щодо вжиття або не вжиття заходів примусового виконання; виконавці мають виключно обов`язок на здійснення та вжиття заходів примусового виконання наказу суду, котрий кореспондується із правом вибору здійснення необхідного заходу такого примусового виконання. 
Посилання Виконавця на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.05.2023 у справі № 443/1012/18, від 20.05.2023 у справі №264/3421/16-ц та від 26.10.2022 у справі № 1412/87/12, від 13.09.2023 у справі №521/13686/22, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки зазначені висновки зроблені з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій у кожній конкретній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення.
Доводи Виконавця про порушення судом принципів рівності сторін, змагальності та диспозитивності відхиляються Верховним Судом як необґрунтовані, оскільки стверджуючи про те, що суд першої інстанції порушив вказані принципи господарського судочинства, передбачені статтями 7, 13, 14 ГПК України (оскільки зобов`язав скаржника (Стягувача) на другому судовому засіданні уточнити прохальну частину скарги на дії Виконавця, а в подальшому задовільнив скаргу у цій частині), Виконавець не надав жодних належних доказів, які б підтвердили наведені обставини. Вказані обставини (що суд з власної ініціативи зобов`язав сторону надати уточнення прохальної частини поданої скарги) не вбачаються й з наявного у матеріалах справи протоколу судового засідання від 05.10.2023 у цій справі. 
Аргументи заявника апеляційної скарги про порушення вимог пункту "а" частини першої статті 341 ГПК України (з підстав звернення Стягувачем зі скаргою з пропуском процесуального строку та відсутністю клопотання про його поновлення) спростовуються тим, що скарга подана саме на бездіяльність Виконавця, а згідно правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 175/3995/17-ц, від 18.01.2021 у справі № 681/1423/18, від 10.01.2022 у справі № 908/5303/15, бездіяльність виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.
У зв`язку з вищевикладеним, наведені в апеляційній скарзі доводи не є підставами для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про те, що Виконавцем не вчинено своєчасно і в повному обсязі усіх необхідних та ефективних виконавчих дій, в межах Закону України "Про виконавче провадження", спрямованих на виконання відповідного судового наказу.
Таким чином, Північний апеляційний господарський суд обґрунтовано встановив наявність підстав для часткового задоволення скарги на бездіяльність Виконавця.
Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуальних норм при постановленні оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду оскаржуваної ухвали Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 у цій справі відсутні. 
Розподіл судових витрат
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати у вигляді судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 25, 129, 240, 253, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича залишити без задоволення.
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2023 у справі                           № 873/52/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                К.М. Огороднік 
Судді                                                                                                    С.В. Жуков
                                                                                                    В.Г. Пєсков