ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/4348/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.
представники учасників провадження:
від заявника: не з`явився; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 (суддя Владимиренко І.В., повний текст якої підписаний 22.08.2023) у справі №904/4348/23
за заявою  ОСОБА_1  Дніпропетровська область, с. Новий Шлях 
про визнання неплатоспроможним,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 у справі №904/4348/23 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи з доданими до неї документами.

Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 не могла самостійно отримати інформацію про доходи членів сім`ї, а при усному зверненні з проханням надати цю інформацію - отримала відмову. Письмова форма відмови, яку просив надати суд, не передбачена чинними норма Кодексу України з процедур банкрутства, тому вимога надати суду відмову, оформлену саме в письмовій формі, не є обґрунтованим.
Враховуючи викладене, стверджує, що боржником надано суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, складені у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5.
Більше того, зазначення Боржником в Декларації про майновий стан боржника неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї не є підставою для відмови судом в прийнятті заяви про неплатоспроможність боржника та для відмови у відкритті провадження у справі, а може бути лише підставою для закриття провадження у справі відповідно до ч.7 ст. 123 КУзПБ, тим більше, що після перевірки керуючим реструктуризацією декларації про майновий стан боржника та виявлення недоліків у боржника є можливість виправити зазначені недоліки протягом семи днів відповідно до п.1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ.
Зазначає, що відповідно до правового висновку, наведеного в п. 31 Постанови Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21, не виключається можливість подання в якості належного та допустимого доказу наявності кредитних зобов`язань боржника кредитної історії (Кредитного звіту) за умови її підписання письмово або електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро.
Звертає увагу суду на те, що потрібно брати до уваги не тільки фактично надані боржником докази наявності заборгованості в заявленому розмірі перед кредиторами боржника, але й об`єктивну можливість боржника отримати такі докази та дії, які були вчинені боржником для отримання таких доказів, а також брати до уваги можливість зловживання з боку кредиторів шляхом навмисного ненадання інформації та документів на запити Боржника щодо стану його заборгованості.
Таким чином, не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника сам лише факт ненадання кредитних договорів зі всіма заявленими кредиторами, виписок по рахунках та довідок банків та інших фінансових установ щодо розміру заборгованості, беручу до уваги часткове надання боржником кредитних договорів та виписок по рахункам щодо стану заборгованості, кредитної історії (кредитного звіту) боржника підписаної електронним цифровим підписом ТОВ «УБКІ» та скріпленої електронною печаткою ТОВ «УБКІ», а також зважаючи на надання доказів направлення боржником запитів до його кредиторів щодо надання кредитних договорів (договорів позики), виписок по рахункам та довідок про стан заборгованості.
Окрім цього, Господарський суд Дніпропетровської області у оскаржуваній ухвалі посилався на правову позицію викладену у постанові Центрального апеляційного Господарського суду по справі №904/6465/21 від 07.12.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2020 у справі №904/1165/20, попри те, що постанови апеляційної інстанції не є джерелом права.
Та обставина, що до матеріалів заяви ОСОБА_1 надано платіжну інструкцію № 139 від 06.07.2023 про сплату авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність з якої вбачається, що платником авансування є ФОП Мельничук А.Ю., а не заявниця ОСОБА_1 , не може бути підставою для повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, так як в чинному законодавстві не передбачено, що платником по сплаті авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність повинен бути особисто боржник. 
В самій ст.116 КУзпБ, на яку посилається суд, зазначено лише те, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень. В даній статті відсутня конкретизація щодо особи платника.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 06.09.2023 здійснено запит матеріалів справи №904/4348/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
11.09.2023 матеріали справи №904/4348/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2023 у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 у справі №904/4348/23; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 22.11.2023.
В судовому засіданні 22.11.2023 Центральним апеляційним господарським судом підписано вступну та резолютивну частину постанову у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської  області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі пункту 2 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства. 
Ухвалою господарського суду від 16.08.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність - залишено без руху. Встановлено строк на усунення недоліків 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху. Запропоновано заявниці усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у встановлений строк, надавши суду: 
- відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках. Вказані відомості підтверджуються довідкою податкового органу; 
- декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5; 
- копії кредитних договорів та договорів застави, укладених між боржником та його кредиторами, а також докази, які підтверджують розмір заборгованості та строк виконання зобов`язання, з окремим визначенням розміру основного боргу, пені та штрафу перед кожним кредитором. 
Роз`яснено ОСОБА_1 , що у випадку невиконання заявником вимог суду про усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

21.08.2023 на електронну адресу суду заявниця (боржник) надіслала заяву (вх. суду №42034/23) про усунення недоліків, в якій зазначила наступне:
«Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 у справі №904/4348/23 зобов`язав ОСОБА_1 надати суду відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.
На виконання даної вимоги суду, додаю до клопотання Відомості про всі наявні рахунки боржника - фізичної особи ОСОБА_1 із зазначенням залишку коштів на карткових рахунках, довідку про відкриті рахунки АТ КБ “ПриватБанк” та Виписку по картковому рахунку АТ “Ощадбанк”.
Щодо довідки від податкового органу, яка підтверджує відомості про відкриті рахунки Боржника, заявниця зазначила, що відповідно до п. 69.2 ст. 69 Податкового кодексу України банки, інші фінансові установи, небанківські надавачі платіжних послуг, емітенти електронних грошей зобов`язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунку/електронного гаманця платника податків - юридичної особи (резидента і нерезидента), у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, у день відкриття/закриття рахунку/електронного гаманця.
Тобто, Державна податкова служба України не веде обліку банківських рахунків громадян, які не зареєстровані; як фізичні особи-підприємці (для додаткового підтвердження даної інформації до клопотання додається відповідь ГУ ДПС у Львівській області від 31.03.2023 №10200/6/13-01-73-01-09 на адвокатський запит).
Боржник, ОСОБА_1 , не зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який був доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
В ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 у справі №904/4348/23 зазначено наступне: “Згідно наданих ОСОБА_1 декларацій за 2020-2023 роки, розділи II, III, IV, V, VI, VII, VIII, Ж, X, XI, XII, XIII, XIV не містять жодних відомостей про доходи, майно, активи та фінансові зобов`язання членів сім`ї боржника, проставлено "Член сім`ї не надав інформацію".”
Дана інформація не відповідає дійсності, так як у Деклараціях про майновий стан боржника за 2020-2023 роки, які були додані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, була зазначена інформація про майно, яке перебуває у власності членів сім`ї Боржника. Дані відомості отримано з Інформаційних довідок № 336664903; № 336665259, № 336664191 та № 336664753, які додані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Зазначення "Член сім`ї не надав інформацію" міститься лише у Розділі II Декларацій, а саме полі для зазначення доходів членів сім`ї боржника.
Порядок отримання відомостей про доходи з Державного реєстру визначено розділом X Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Мінфіну від 29.09.2017 № 822, згідно з яким відомості з Державного реєстру є документом, який безоплатно надається контролюючим органом за зверненням фізичної особи - платника податків (його представника) щодо отримання відомостей з Державного реєстру та свідчить про наявність або відсутність відомостей про таку особу в Державному реєстрі.
Для отримання відомостей про себе з Державного реєстру фізична особа звертається особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання) або до будь-якого контролюючого органу у разі, якщо фізична особа тимчасово перебуває за межами населеного пункту проживання.
Враховуючи викладене, інформація про доходи отримується особисто, відповідно ОСОБА_1 не могла отримати інформацію про доходи членів сім`ї для зазначення даної інформації у Декларації про майновий стан.
Окрім цього, відповідно до п. 9 Примітки до затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 21 серпня 2019 року № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, Боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається “Член сім`ї не надав інформацію”.
Тобто, у деклараціях про майновий стан ОСОБА_1 зазначила усю інформацію, яку змогла отримати із відкритих джерел.
Крім того, зазначення ОСОБА_1 в декларації про майновий стан боржника неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї не є підставою для відмови судом в прийнятті заяви про неплатоспроможність боржника та для відмови у відкритті провадження у справи, а може бути лише підставою для закриття провадження у справі відповідно де ч.7 ст. 123 КУзПБ, тим більше, що після перевірки керуючим реструктуризацією декларації про майновий стан боржника та виявлення недоліків у боржника є можливість виправити зазначені недоліки протягом семи днів відповідно до п.1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ.
Як зазначено у заяві про відкриття провадження у оправі про неплатоспроможність, представником Боржника, адвокатом Войтович Л.В., 03.07.2023 були направлені адвокатські запити кредиторам ОСОБА_1 щодо підтвердження наявності заборгованості Боржника перед кредиторами, її актуального розміру та підтверджуючих документів.
Станом на 18.08.2023 отримано лише відповідь від АТ КБ “Приват Банк” (відповідь додається до клопотання).
Також до клопотання додається Виписка по Кредитній карті АТ “ПУМБ” та Виписку по картці АТ “АКЦЕНТ-БАНК” від 16.08.2023.
Окрім цього, для підтвердження розміру та стану заборгованості перед кредиторами Боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано Кредитну історію станом на 16.06.2023, яка складена та сформована в електронному вигляді ТОВ “Українське бюро кредитних історій” (надалі - ТОВ “УБКІ”) у відповідності до ЗУ “Про організацію формування та обігу кредитних історій”.
Кредитна історія ОСОБА_1 станом на 16.06.2023 із кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи ТОВ “УБКІ” додається до даного клопотання.
В постанові Верховного Суду від 08.11.2022 по справі №909/937/21 Верховний Суд не вказував, що кредитна історія боржника взагалі не може бути належним та допустимим доказом наявності кредитних зобов`язань, а лише в тому випадку, коли вона не підписана відповідною посадовою особою Кредитного бюро.
У п. 31 Постанови ВС зазначено, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватись доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.
Тобто, і в п. 31 Постанови ВС не виключається можливість подання в якості належного та допустимого доказу наявності кредитних зобов`язань боржника кредитної історії (Кредитного звіту) за умови її підписання письмово або електронним цифровим підписом відповідною посадового особою Кредитного бюро.
Також заявниця звертає увагу суду на те, що потрібно брати до уваги не тільки фактично надані боржником докази наявності заборгованості в заявленому розмірі перед кредиторами боржника, але й об`єктивну можливість боржника отримати такі докази та дії, які були вчинені боржником для отримання таких доказів, а також брати до уваги можливість зловживання з боку кредиторів шляхом навмисного ненадання інформації та документів на запити Боржника щодо стану його заборгованості.
Таким чином, заявниця вважає, що не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника сам лише факт ненадання кредитних договорів зі всіма заявленими кредиторами, виписок по рахунках та довідок банків та інших фінансових установ щодо розміру заборгованості, беручи до уваги часткове надання боржником кредитних договорів та виписок по рахункам щодо стану заборгованості, кредитної історії (кредитного звіту) боржника підписаної електронним цифровим підписом ТОВ “УБКІ” та скріпленої електронною печаткою ТОВ “УБКІ”, а також зважаючи на надання доказів направлення боржником запитів до його кредиторів щодо надання кредитних договорів (договорів позики), виписок по рахункам та довідок про стан заборгованості.
З урахуванням наведених письмових пояснень у клопотанні про усунення недоліків, ОСОБА_1 вважає, що вона усунула недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 у справі №904/4348/23.

Виносячи оскаржувану ухвалу про повернення ОСОБА_1 заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи з доданими до неї документами, господарський суд першої інстанції виходив з того, що заявницею на виконання вимог ухвали від 16.08.2023 не надано декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5.
Суд прийшов до висновку, що подані заявницею декларації про майновий стан боржника за 2020-2023 роки не можуть вважатись належним доказом виконання заявником пункту 11 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки ОСОБА_1 надані відомості лише чоловіка ОСОБА_2 , а стосовно сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 не надано відповідних відомостей.
Крім того, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів самостійного звернення до членів сім`ї та державних установ в письмовій формі щодо отримання відповідних відомостей, або відмову членів сім`ї та державних установ в письмовій формі.
Господарським судом встановлено, що заявником на виконання вимог ухвали від 16.08.2023 не надано копії кредитних договорів, укладених між боржником та його кредиторами, а також докази, які підтверджують розмір заборгованості та строк виконання зобов`язання.
Господарський суд вважає, що відсутність доказів наявності кредиторів, первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості, позбавляє можливості суду надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
В даному випадку заявником наведено підстави, передбачені частиною 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначено суми грошових вимог за правочинами, копії яких не надано до матеріалів справи, тобто не підтверджено належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність.
Щодо належності та допустимості кредитної історії для вирішення судом питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, господарський суд із посиланням на постанову Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21 прийшов до висновку, що подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.
Крім того, до матеріалів заяви ОСОБА_1 надано платіжну інструкцію № 139 від 06.07.2023 про сплату авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність з якої вбачається, що платником авансування є ФОП Мельничук А.Ю., а не заявниця Джердж Т.Г., що суперечить вимогам ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки заявницею не надано до заяви належних та допустимих доказів наявності у ФОП Мельничук А.Ю. повноважень для здійснення сплати авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність за Джердж Т.Г.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Отже, при прийнятті та розгляді заяв про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця, господарський суд керується не лише Кодексом України з процедур банкрутства, а також положеннями Господарського процесуального кодексу України та іншими законами України. 
Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у частині другій    статті 115 Кодексу.
Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати положенням Кодексу України з процедур банкрутства.
Водночас, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, частиною   третьою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, відповідно до частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:
1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;
2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;
3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;
4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;
5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;
6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;
7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;
8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;
9) копія трудової книжки (за наявності);
10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;
11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;
12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;
13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;
14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.
За приписами частини третьої статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.
Відповідно до частин першої - другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Отже, приписами статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання, та прийняття її до розгляду судом першої інстанції.
Разом з тим, частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено негативний наслідок для позивача у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви, а саме якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. 

Згідно з частиною першою статті 38 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи, якщо:
- заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;
- до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від заявника надійшла заява про відкликання заяви про відкриття провадження у справі;
- заявником до цього суду подано іншу заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо того самого боржника і щодо такої заяви на час вирішення питання про відкриття провадження у справі не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, повернення заяви про відкриття провадження у справі, залишення заяви без руху.
У зв`язку чим виникла колізія між зазначеними нормами Кодексу України з процедур банкрутства та ст.174 ГПК, як загальною нормою, яка регулює питання залишення позову без руху.
Така колізія повинна бути усунена шляхом застосування до вказаних правовідносин ст. 174 ГПК України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.
Ці особливості стосуються вимог, які законодавець виклав відносно заяв про відкриття провадження у справах про банкрутство (неплатоспроможність), що містяться у ст. ст. 34 та 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Тобто, суддя у разі виявлення невідповідності заяви про відкриття у справі про неплатоспроможність фізичної особи вимогам статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, має протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду постановити ухвалу про залишення заяви без руху. А у разі не усунення вказаних в ухвалі недоліків, повернути заяву  заявникові (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

На виконання вимог ухвали суду від 16.08.2023 про залишення без руху заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником подана заява про усунення недоліків, в якій викладено письмові пояснення щодо допущених недоліків заяви.
Колегія суддів констатує, що боржником надано суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, складені, на його думку, у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5.
В той же час, зазначення Боржником в Декларації про майновий стан боржника неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї не є підставою для відмови судом в прийнятті заяви про неплатоспроможність боржника та для відмови у відкритті провадження у справі, а може бути лише підставою для закриття провадження у справі відповідно до ч.7 ст. 123 КУзПБ, тим більше, що після перевірки керуючим реструктуризацією декларації про майновий стан боржника та виявлення недоліків у боржника є можливість виправити зазначені недоліки протягом семи днів відповідно до п.1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ.
Відповідно до ч.3. ст. 122 КУзПБ керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КУзПБ основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника.
Відповідно до ч. 7 ст. 123 КУзПБ суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:
1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї;
Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в ч. 2 ст. 115 КУзПБ.
Про наявність цих підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими в КУзПБ нормами і вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.
Ухвалення рішення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника передує проведенню в процедурі реструктуризації боржника перевірки декларації боржника та складенню керуючим реструктуризацією звіту про результати такої перевірки з виявленими недоліками декларації боржника про майновий стан (п. 2 ч. 5 ст. 119, ч. 3 ст. 122, п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ ).
Крім того, за змістом п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ, у разі встановлення обставин зазначення боржником у декларації про майновий стан неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї ці недоліки не є підставою для закриття провадження у справі за умови, що вони усунуті упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації шляхом надання суду виправленої декларації про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.
Таких же висновків дійшов Верховний Суд в постанові ВС КГС від 11.08.2020 у справі №918/127/20, зазначивши про це в пункті 7.6 зазначеної Постанови та додатково підкресливши, що перевірку обставин та даних, зазначених боржником в деклараціях про майновий стан, здійснює керуючий реструктуризацією, результати якої надає господарському суду та зборам кредиторів згідно з ч. 3 ст. 122 КУзПБ.

Щодо ненадання копії кредитних договорів, укладених між боржником та його кредиторами, а також доказів, які підтверджують розмір заборгованості та строк виконання зобов`язання, колегія суддів зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що представником Боржника, адвокатом Войтович Л.В., 03.07.2023 направлені адвокатські запити кредиторам ОСОБА_1 щодо підтвердження наявності заборгованості Боржника перед кредиторами, її актуального розміру та підтверджуючих документів. Сам запит з доказами відправлення додано до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Станом на 18.08.2023 отримано лише відповідь від АТ КБ «Приват Банк», яка долучена до клопотання від 18.08.2023.
Також до клопотання від 18.08.2023 додано виписку по Кредитній картці АТ «ПУМБ» та Виписку по картці АТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 16.08.2023 де вказано поточний розмір заборгованості перед зазначеними кредиторами станом на 16.08.2023.
Інших кредитних договорів/розрахунків по заборгованості чи будь-яких інших підтверджень заборгованості ОСОБА_1 , за її доводами, не має в наявності, так як більшість кредитних послуг на сьогоднішній день надаються дистанційно і не потребують особистої присутності для їх отримання. Тому, хоча фізичних/електронних копій договорів та розрахунків у боржника немає, однак Джердж Т.Г. та її представник, адвокат Войтович Л.В., зробили усе можливе для їх отримання з метою надати їх суду для належного підтвердження розміру заборгованості.

Окрім цього, для додаткового підтвердження заборгованості перед кредиторами, зазначеними у списку кредиторів боржника Джердж Т.Г., до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано копію Витягу з електронної Кредитної історії Боржника Джердж Т.Г., сформованої ТОВ «УБКІ» станом на 16.06.2023 в паперовій формі, а після цього, разом із клопотанням від 18.08.2023  до суду надіслано Кредитну історію Боржника Джердж Т.Г., сформовану ТОВ «УБКІ» станом на 16.06.2023 із кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи ТОВ «УБКІ».

У відповідь на надану кредитну історію та отримані боржником докази заборгованості господарський суд послався на практику Верховного Суду викладену в постанові №917/1604/21 від 16.11.2022, відповідно до якої:
«Частиною першою статті 119 КУзПБ регламентовано, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.
Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 КУзПБ.
Водночас, при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.
Крім того, Верховний Суд у постанові №917/1604/21 від 16.11.2022 зазначив, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.
Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.
Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Крім того,  стандарт доказування "достатність доказів" було виключено із ГПК, водночас у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі.
У цьому контексті суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.
Зазначеного висновку касаційний суд у постанові №917/1604/21 від 16.11.2022 дійшов з огляду на передбачене частиною п`ятою статті 13 Закону № 2704-IV (Закон України "Про організацію формування та обігу кредитних історій") право суб`єкта кредитної історії щодо звернення до Бюро з письмовою заявою у разі незгоди з інформацією, що складає його кредитну історію, за винятком інформації про кредитний бал.
Верховний Суд зазначив, що пунктом 14 частини третьої статті 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.
Отже, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.».

Колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду про необхідність застосування до спірних правовідносин правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, оскільки правовідносини сторін у цій справі № 904/4348/23 не є подібними правовідносинам сторін у справі № 917/1604/21.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16.
При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально- правове регулювання спірних відносин.
Визначення подібності правовідносин викладені у мотивувальних частинах постанов Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №305/1180/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 19.06.2018 у справі №922/2383/16 (пункт 5.5), від 12.12.2018 у справі №3007/11 (абзац двадцятий), від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц (абзац вісімнадцятий).

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21 Верховним Судом наведено правовий висновок щодо застосування частини першою статті 119 КУзПБ стосовно наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та зазначено, що подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.
В той же час, оскаржуваною ухвалою від 22.08.2023 у справі №904/4348/23 господарським судом не вирішувалось питання відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку статті 119 КУзПБ, наявності/відсутності для цього підстав, а розглядалось питання попередньої стадії судового процесу - прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку статті 117 КУзПБ.

З огляду на викладене, поза увагою господарського суду залишився той факт, що справи № 904/4348/23 та № 917/1604/21 не є подібними, оскільки оскаржувані ухвали винесені на різних стадіях судового розгляду, а також має місце неоднакове процесуальне регулювання спірних відносин. А тому, висновок господарського суду про подібність вказаних справ та необхідність застосування до правовідносин сторін висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, про те, що подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак, без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ), є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі, є порушенням норм процесуального права, зокрема, ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Та обставина, що до матеріалів заяви ОСОБА_1 надано платіжну інструкцію № 139 від 06.07.23 про сплату авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність з якої вбачається, що платником авансування є ФОП Мельничук А.Ю., а не заявниця Джердж Т.Г., що суперечить вимогам ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки заявницею не надано до заяви належних та допустимих доказів наявності у ФОП Мельничук А.Ю. повноважень для здійснення сплати авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність за Джердж Т.Г., не може бути підставою для повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, оскільки даний недолік заяви не було вказано в ухвалі про залишення заяви без руху у цій справі від 16.08.2023, через що у боржника навіть не було можливості усунути цей недолік. 

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого   господарського суду є не з`ясування обставин, що мають значення справи, невідповідність висновків, що викладені у рішенні, фактичним обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
За наведених вище обставин, які були встановлені у ході апеляційного провадження у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, доходить висновку, що доводи апеляційної скарги про порушення господарським судом норм процесуального права знайшли своє підтвердження.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 у справі №904/4348/23 слід скасувати; справу необхідно направити до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Зважаючи на вимоги п.4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" (що є чинною на даний час), в разі скасування ухвали суду першої інстанції із направленням справи на подальший розгляд до місцевого господарського суду, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатом розгляду відповідної справи згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції, за результатами розгляду заяви боржника про визнання неплатоспроможним, має здійснити розподіл суми судового збору, сплаченого ОСОБА_1 за подачу даної апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 у справі №904/4348/23 – задовольнити.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 у справі №904/4348/23 – скасувати.
Справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови визначені  ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.12.2023.

Головуючий суддя                                                                                О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                            Ю.Б. Парусніков