ПОСТАНОВА
іменем України

30 листопада 2023 року 	 	справа 340/2858/23	

                              Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
                                        головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                                   судді  Ясенова Т.І., Головко О.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 (суддя Кармазина Т.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради про видачу посвідчення члена сім`ї загиблого

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.05.2023 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність щодо невидачі “Посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого)” на підставі положень Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”;
- зобов`язати видати ОСОБА_1 “Посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого)”, як особі, на яку поширюється дія Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.06.2023, прийнятому в спрощеному провадженні, позов задоволений.
В апеляційній скарзі Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що позивачка не має права на отримання “Посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого)” на підставі п. 2 ст. 10 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, оскільки її померлий чоловік не приймав участі у Другій світовій війні. Зазначає, що для отримання посвідчення позивачці необхідно надати постанови ВЛК про причинний зв`язок смерті із захворюванням отриманим в період проходження служби.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:
ОСОБА_1 08.03.1986 одружилась з ОСОБА_2 .
13.04.2017 ОСОБА_2 отримав посвідчення інваліда третьої групи відповідно до якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів внаслідок війни.
Третя група інвалідності встановлена ОСОБА_2 з 31.03.2017 відповідно до довідки МСЕК Серія 12ААА №610190 від 10.04.2017 та в якій причина інвалідності зазначено травма, поранення, контузія, захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.  
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.08.2022.
ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою від 15.12.2022 про надання статусу та видачі посвідчення “ НОМЕР_2 сім`ї загиблого (померлого)”. До заяви, зокрема, додала копії документів: паспорт, ідентифікаційний номер, свідоцтво про одруження, свідоцтво про смерть чоловіка, посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни III групи чоловіка, довідку до акта огляду МСЕК чоловіка, що не заперечувалось сторонами.
Департаментом соціальної політики Кропивницької міської ради надано відповідь від 19.01.2023 № В-3063, згідно якої позивачці повідомлено, що для прийняття рішення про встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни необхідно підтвердити причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 внаслідок травми, поранення, контузії, захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії. Також зазначено, що встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузії і каліцтв, що спричинили смерть, здійснюється військово-лікарською комісією за запитом Кропивницького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Питання встановлення позивачу статусу члена сім`ї померлого ветерана війни буде розглянуто після надання витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії про причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 . 
Не погоджуючись з діями відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Відповідно до ст. 4 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Відповідно до ст. 7 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах
Таким чином, інваліди Другої світової війни, ветерани війни інвалідів війни, так і особи прирівняні до вказаних категорій пільгових категорій громадян, користуються однаковими соціальними правами.
Поширення чинності Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” на членів сім`ї загиблої (померлої) особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни - інвалідів війни.
Таким чином, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про необхідність участі чоловіка позивачки саме у Другій світовій війні для отримання “Посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого)”.
Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать дружина (чоловік) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружина (чоловік) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге. На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.
Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302 від 12 травня 1994 року, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.
Відповідно до п. 4 Положення №302 членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначеним у статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого", а членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначеним у статті 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України".
Відповідно до пункту 6 Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасників бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.
Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що для встановлення позивачу статусу дружини померлого ОСОБА_2 наявність наступних обставин:
- наявність у померлого чоловіка статусу, зокрема, інвалід війни;
- визнання померлого чоловіка за життя інвалідом від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин пов`язаних з проходження військової служби чи участі у бойових діях, які не одружилися вдруге.
Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним в постанові від 28.07.2022 у справі №520/2798/19.
Оскільки, померлий чоловік ОСОБА_1 , визнаний за життя особою з інвалідністю третьої групи, встановленою внаслідок травми, поранення, контузії, захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до вимог пункту 2 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» позивачка має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та отримання посвідчення.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, безпідставними є посилання відповідача на обов`язок наявності у позивача доказів причинно-наслідкового зв`язку між смертю померлого та його захворюванням, в результаті якого настала смерть, оскільки п.2 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», який поширюється на позивача не містить вимоги доказування вищезазначеного зв`язку.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 30.11.2023 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

   
                    Головуючий                                                                       А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко