Справа № 352/1254/15-ц 
Провадження № 22-ц/4808/1184/23 
Головуючий у 1 інстанції СТРУТИНСЬКИЙ Р. Р. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого  (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів                                              Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,
секретаря                            Гудяк Х.М.,
            з участю представника осіб, які подали апеляційну скаргу, боржників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвоката Шургот О.В., представника стягувача ОСОБА_3 адвоката Яковишин В.В.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ПАТ Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Шургот Оксани Василівни на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Струтинським Р.Р., 11 січня 2023 року, повний текст якої складено 13 січня 2023 року,
                                                   в с т а н о в и в:
У грудні 2022 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Заяву обґрунтовано тим, що на виконанні у Тисменицькому РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходиться виконавчий лист №352/1254/15-ц від 16.02.2016, виданий на підставі рішення Тисменицького районного суду від 08.12.2015 про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №77/07-МК від 18.04.2007 у розмірі 534 492,38 грн та по 1827 грн судового збору з кожного. 
03.09.2018 ухвалою Тисменицького районного суду у виконавчому провадженні АСВП 51131864 з виконання виконавчого листа №352/1254/15-ц замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника ОСОБА_3 .
У ході примусового виконання ним було подано заяву про повернення виконавчого листа № 352/1254/15-ц від 16.02.2016 без виконання. 
Постановою начальника Тисменицького РВ ДВС від 30.03.2019 повернуто виконавчий лист стягувачу, та дана обставина не позбавляла його права повторно звернути виконавчий документ до виконання. Зазначену постанову та виконавчий лист №352/1254/15-ц заявник не отримував. При звернення до відділу ДВС йому стало відомо, що виконавчий лист втрачено при пересилці. Також, з початку збройної агресії російської федерації проти України він проживав на території Харківської області, тому вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання він пропустив з поважної причини. 
Просив поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат втраченого виконавчого листа (а.с.129-131,том.1).
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2023 року заяву задоволено. Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 352/1254/15-ц, виданого на підставі рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2015, про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором (а.с.158-159, том. 1.).
Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Шургот Оксана Василівна подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи.
Вказує, що трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчих листів від 17.02.2016 року по справі №352/1254/15-ц, виданих на підставі рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2015 року, сплив ще 30 березня 2022 року.
Посилання ОСОБА_3 на те, що причиною пропуску пред`явлення до виконавчих листів до виконання стало його перебування у Харківській області з початку збройної агресії російської федерації, тобто протягом 24.02.2022 року до 30.02.2022 року нічим не підтверджено, а причин неможливості звернення до виконання виконавчих листів до 24.02.2022 року ОСОБА_3 і зовсім не вказував. Тим паче, що заявник зареєстрований по АДРЕСА_1 , а не у Харківській області. 
В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений через бездіяльність стягувача, об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку не доведені, тому суд не мав правових підстав для задоволення заяви.
Крім того, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасниками судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (ухвала Верховного Суду від 21.07.2022 року у справі №127/2897/13-ц).
Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів у повному обсязі (а.с.170-176,том.1).
ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу
Вказує, що об`єктивними обставинами, які зробили неможливим його повторне звернення до виконання своєчасно у визначений законом строк, стала збройна агресія російської федерації проти України. З лютого 2022 року після початку війни він змушений був виїхати на територію Харківської області для забезпечення вивезення своєї родини в безпечне місце проживання і там же і проживав до жовтня 2022 року.
Ухвала суду є законною, а апеляційна скарга безпідставною.
Просить ухвалу суду залишити без змін (а.с.212-213,том.1).
В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Вислухавши суддю-доповідача, представника осіб, які подали апеляційну скаргу, боржників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвоката Шургот О.В., представника стягувача ОСОБА_3 адвоката Яковишин В.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Задовольняючи заяву, суд виходив з положень ч.1 ст.433 ЦПК України, п.п.17.4 п.1 розділу Х ІІІ Перехідні положення ЦПК України, встановивши факт втрати виконавчого листа, визнавши поважною причиною пропуску строку для пред`явлення до виконання  виконавчого листа, наведену заявником, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. 
З таким висновком апеляційний суд не погоджується з огляду з огляду на таке. 
Встановлено, що на виконання рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2015р., яке набрало законної сили 05.01.2016 року,  цим судом видано виконавчі листи № 352/1254/15-ц про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №77/07-МК від 18.04.2007 в сумі 534492,38 грн та судових витрат, який отримано представником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 29.02.2016 (а.с.89,том.1).
05 травня 2016 року  старшим державним виконавцем відділу ДВС Тисменицького РУЮ Вацебою О.Б.  відкрито виконавче провадження №51131703.
12 квітня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги за кредитними договорами, які були предметом розгляду у зазначеній справі.
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08.06.2018р. замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником ОСОБА_3 , у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 352/1254/15-ц Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16.02.2016, виданого згідно рішення цього суду від 08.12.2015, про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором (а.с.117-119,том.1).
Встановлено, що під час примусового виконання рішення суду стягувачем ОСОБА_3 подано заяву про повернення виконавчого листа №352/1254/15-ц.
Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2019 року (виконавче провадження №51131864 (боржник ОСОБА_2 ; стягувач ОСОБА_3 ) повернуто виконавчий лист №352/1254/15-ц, виданий 17.02.2016 року, стягувачу ОСОБА_3 за його письмовою заявою з можливістю повторного його пред`явлення до виконання до 30 березня 2022 року (а.с.138,том.1).
Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2019 року (виконавче провадження №51131703 (боржник ОСОБА_1 ; стягував ОСОБА_3 ) виконавчий лист №352/1254/15-ц, виданий 17.02.2016 року, повернуто стягувачу ОСОБА_3 за його письмовою заявою з можливістю повторного його пред`явлення до виконання до 30 березня 2022 року (а.с.138,том.1).
Зі змісту листа Тисменицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) № 23811 від 01.12.2022 на 01.12.2022 виконавчий лист на виконання не надходив (а.с.132,том.1).
Відтак, з наведеного слідує, що трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчих листів від 17.02.2016 року по справі №352/1254/15-ц, виданих на підставі рішення Тисменицького районного суду від 08.12.2015 року сплив 30 березня 2022 року.
Позивач вказує, що він не отримав від виконавчої служби виконавчі документи, тому пропустив строк для їх пред`явлення, що спонукало його звернутися із цією заявою про поновлення пропущеного строку і видачу дублікатів виконавчих листів.
Згідно з частиною 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина 1 статті 433 ЦПК України).
Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017р.) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Положеннями Цивільного процесуального Кодексу України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.
Під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є чинним рішення суду та чи не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.
Дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання. Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним ЗУ «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. У разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.
Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року в справі № 127/2-3538/10 виклав правову позицію, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
Відповідний правовий висновок викладений також у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).
Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що: «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Таким чином, суд вірно зазначив, що виконавчі документи були втрачені, оскільки вони відсутні як у органі державної виконавчої служби, так і у стягувача.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що стягувач з моменту повернення 30 березня 2019 року виконавчих листів, про хід їх виконання не цікавився, хоча сам подав заяву про їх повернення. Так, стягувач у виконавчому провадженні має право знайомитись із матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати дії чи бездіяльність державного виконавця у встановленому законом порядку, та повинен бути зацікавлений у виконанні рішення суду про стягнення коштів на його користь.
Згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Судом встановлено, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив 29 березня 2022 року (вівторок). Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа стягував звернувся 02.12.2022 року.
Проте ним не наведено поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, починаючи з 30 березня по 21 грудня 2022 року, які б були підставами для його поновлення.
Посилання ОСОБА_3 на те, що причиною пропуску пред`явлення виконавчих листів до виконання стало його перебування у Харківській області з початку збройної агресії російської федерації, тобто протягом 24.02.2022 року до 30.03.2022 року і аж до 21 грудня 2022 року нічим не підтверджено, а причин неможливості з`ясування стану виконавчого провадження  з березня 2019 року і до березня 2022 року заявник і зовсім не вказував.
До того ж, сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак,  все ж законодавцем обмежено строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечивши юридичну визначеність у застосуванні норм права.
Отже, апеляційним  судом встановлено відсутність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, що є підставою для відмови у його поновленні.
Відмова у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання має наслідком і відмову у видачі його дубліката.
Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення, яким  відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.
На підставі викладеного, керуючись ст. керуючись ст.ст.433, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
                                                          п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвоката Шургот Оксани Василівни задовольнити.
Ухвалу Тисменицького районного суду від 11 січня 2023 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                 І.О. Максюта
                                                                            Л.В. Василишин
                                                                            В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено  04 грудня 2023 року.