ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 листопада 2023 року 	м.Суми	

Справа №591/6485/20 
Номер провадження 22-ц/816/1506/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Муйдіновим Радіоном Мукумовичем 
на рішенняЗарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2023 року, ухвалене у складі судді Ніколаєнко О.О. у м. Суми, повний текст якого складено 13 липня 2023 року,
у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, 

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі- ПрАТ «СК «АРКС») звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому остаточно уточнивши позовні вимог, просило суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 51 299 грн 56 коп. та понесені судові витрати.
Свої вимоги мотивувало тим, що 24 липня 2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_3 укладено електронний договір комплексного страхування майна, за яким було застраховано майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном - квартирою АДРЕСА_1 . 
24 грудня 2019 року із застрахованим майном стався страховий випадок – залиття квартири рідиною. Вказувало, що факт залиття квартири підтверджується актом від 26 грудня 2019 року, складеним комісією КП «Сумитеплоцентраль» Сумської міської ради. Власником квартири, з якої проникла рідина є ОСОБА_1 
На відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири позивачем було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 51 299 грн 56 коп. 
Зазначало, що з моменту виплати страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2023 року позов ПрАТ «СК «АРКС» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 51 299 грн 56 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн 00 коп.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Муйдінов Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що для підтвердження розміру заподіяної шкоди необхідні спеціальні знання, тому єдиним належним та допустимим доказом є висновок судового експерта. Наданий суду локальний кошторис не є висновком експерта, а тому не є належним доказом розміру заподіяної шкоди.
Звертає увагу суду на те, що позивач не виконав процесуальний обов`язок по доведенню обставин розміру заподіяної шкоди за допомогою висновку судового експерта чи висновку експертного дослідження відповідного змісту, а третя особа не забезпечила проведення призначеної експертизи, що призвело до не встановлення обставин наявності або відсутності такої шкоди і її розміру на підставі належного та допустимого доказу – висновку судового експерта. 
Від ПрАТ «СК «АРКС» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що суд першої інстанції встановивши факт залиття квартири, причину та розмір завданої шкоди майно, який підтверджений кошторисом про вартість відновлювальних робіт з усунення наслідків залиття, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних правовідносин, крім спорів про стягнення аліментів. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири по АДРЕСА_2 (а.с. 36-37, т. 1).
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 13, т. 1).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2019 року ОСОБА_5 успадкувала частки квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 (а.с. 17-19, т. 1).
ОСОБА_7 було змінено прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 138 т. 2).
24 липня 2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_7 укладено електронний договір комплексного страхування майна (Акцепт) № SUC1NBR-196W02R Оферти № 142 від 10.11.2017 р., відповідно до умов якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням, розпорядженням застрахованим майном - квартирою АДРЕСА_1 .
Згідно з п. 4.2 вказаного договору страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику та вигодонабувачеві.
Відповідно до положень п. 6.1.1 страховим випадком за цим договором визнається подія, передбачена цим договором, яка відбулася після набуття чинності цим договором і з настанням якої виникає обов?язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу) внаслідок втрати (загибелі) застрахованого майна в результаті, у тому числі, дії води (а.с. 4, т. 1).
24 грудня 2019 року ОСОБА_7 звернулась до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про страхове відшкодування, в якій зазначала про залиття її квартири сусідами зверху 24 грудня 2019 року (а.с. 15, т. 1).
З акту від 26 грудня 2019 року, складеного членами комісії   ОСОБА_9  та ОСОБА_10  та затвердженого директором КП «Сумитеплоцентраль» Сумської міської ради вбачається, що 24 листопада 2019 року в будинку АДРЕСА_3  трапилось залиття холодного водопостачання та пошкоджено: кухня – руді плями і лущення на стелі та руді плями на віконних укосах; коридор – руді плями на стелі, деформація шпалер на стінах, деформація ламінату на підлозі; спальня (1) – руді плями на стелі, деформація ламінату на підлозі, плями на віконних укосах; спальня (2) - руді плями на стелі, деформація шпалер на стінах, деформація ламінату на підлозі; велика кімната – руді плями на стелі та лущення, руді плями на віконних укосах; двері до санвузла та ванної кімнати набухли і не зачиняються.  Залиття сталось з вищерозташованої квартири АДРЕСА_4 . Причину залиття встановити не було можливості у зв`язку з відсутністю мешканців вдома. Надано припис мешканцям квартири щодо надання вільного доступу для обстеження інженерних мереж в квартирі (а.с. 5, т. 1).
Також у матеріалах справи містяться 2 акти про залиття від 26 грудня 2019 року, якіскладено членами комісії  ОСОБА_9  та ОСОБА_10  та затверджено директором КП «Сумитеплоцентраль» Сумської міської ради, в яких вказано  інформацію аналогічного змісту щодо слідів та причин залиття та зазначена дата залиття – 24 грудня 2019 року. В акті міститься примітка начальника тех. дільниці Марченко від 02 січня 2020 року про те, що дата 24 листопада 2019 року у  попередньому акті про залиття поставлена помилково (описка). Згідно заяви мешканців №2547 від 24 листопада 2019 року залиття квартири сталося 24 грудня 2019 року (а.с. 124, т. 1).  В іншому актізазначена дата залиття – 24 грудня 2019 року та вказано, що залиття сталося з вищерозташованої квартири АДРЕСА_4 внаслідок розриву колби для фільтру в кухні квартири. Акт отримано ОСОБА_7 15 січня 2020 року (а.с. 99, т. 2).
Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на внутрішнє оздоблення (ремонт) квартири по АДРЕСА_3 від 11 січня 2020 року вартість будівельних робіт по ремонту квартири становить 51 299 грн 56 коп. (а.с.6-8, т. 1).
11 січня 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» складено страховий акт № ARX2532880, згідно з яким сума страхового відшкодування становить 51 299 грн 56 коп. (а.с. 9, т. 1).
Вказані кошти були перераховані ПрАТ «СК «АРКС» страхувальнику згідно з платіжним дорученням від 13 січня 2020 року (а.с.11, т. 1). 
З метою досудового врегулювання спору, 31 березня 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» направило на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості в сумі 51 299,56 грн (а.с.16, т. 1).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2022 року призначено будівельно-технічну експертизу у даній справі, проведення якої доручено Сумському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. професора М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставлено питання щодо розміру завданої матеріальної шкоди в квартирі АДРЕСА_1 , внаслідок залиття її у грудні 2019 року (а.с. 38, т. 3).
27 березня 2023 року Сумське відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. професора М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України повідомило Зарічний районний суд м. Суми про неможливість проведення експертизи у зв?язку з ненаданням оригіналу технічного паспорту на квартиру та незабезпечення доступу до об?єкта дослідження (а.с. 50-51, т. 3).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «СК «АРКС» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування та набуло право вимоги до особи відповідальної за завдану шкоду, тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 51 299 грн 56 коп.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи. 
Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За приписами ст. 980 ЦК України  предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).
Згідно з положеннями ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний  у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.   Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
У деліктних правовідносинах обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою покладається на позивача. Натомість відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У справі, яка переглядається, судом першої інстанції правильно встановлено, що 24 липня 2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_7 укладено електронний договір комплексного страхування майна (Акцепт) № SUC1NBR-196W02R Оферти № 142 від 10.11.2017 р., відповідно до умов якого предметом страхування є квартира АДРЕСА_1 .
Факт залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось у результаті розриву колби для фільтру в кухні квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку, власником якої є ОСОБА_1 . Вказані обставини підтверджуються актом комісії КП «Сумитеплоцентраль» Сумської міської ради від 26 грудня 2022 року 
Відповідачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що шкоду майну страхувальника завдано не з його вини, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
Як убачається з локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 від 11 січня 2020 року, необхідно виконати внутрішнє оздоблення (ремонт) квартири по АДРЕСА_3 , вартість таких будівельних робіт становить 51 299 грн 56 коп.
Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування розміру заподіяної ним майнової шкоди.
З матеріалів справи вбачається, що пошкодження застрахованого майна в результаті дії води охоплюється страховими ризиками, передбаченими в договорі страхування майна, а тому є страховим.
13 січня 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в сумі 51 299,56 грн.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Відтак, відповідач, як особа винна у заподіянні шкоди, в силу вимог ст.ст. 993,1166 ЦК України зобов`язаний відшкодувати позивачу понесені ним витрати, так як до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що для підтвердження розміру заподіяної шкоди необхідні спеціальні знання, тому єдиним належним та допустимим доказом є висновок судового експерта, а наданий суду локальний кошторис не є належним доказом розміру заподіяної шкоди з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів справи, наданий позивачем локальний кошторис на будівельні роботи з внутрішнього оздоблення квартири підтверджує розмір заподіяної майнової шкоди, перелік робіт, зазначений у ньому, узгоджується з переліком пошкоджень у квартирі третьої особи, який зазначений у акті залиття. Крім того, ухвалою суду першої інстанції призначалась будівельна-технічна експертиза у даній справі на вирішення якої було поставлено питання щодо розміру завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, проте така експертиза не була проведена не з вини позивача, а з причин ненадання третьою особою експерту оригіналів документів та не надано доступу до об?єкта експертизи.
За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС» суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 51 299 грн 56 коп.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.        
Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Муйдіновим Радіоном Мукумовичем, залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов