КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                  
Справа № 755/10182/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9928/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
22 листопада 2023 року                                                                                           м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Сушко Л.П., Музичко С.Г.,                                                                                   
                                         при секретарі      Пановій К.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: акціонерне товариство комерційний Банк «Приват Банк»,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Савлук Т.В.,-
встановив:
 
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названою скаргою.
ОСОБА_1 просив скасувати обтяження на майно накладене державним виконавцем Дніпровського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні АСВП 50999858.
Скарга обґрунтована тим, що Дніпровським районним відділом ДВС                м. Києва винесено постанову про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження в межах ВП 50999858. На підставі вказаної постанови 17 червня 2016 року внесено запис про обтяження майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 15035201.
ОСОБА_1 зазначив, що станом на день звернення зі скаргою арешт не знято. 
На теперішній час відсутні правові підстави для продовження дії арешту та обмеження щодо розпорядження майном, оскільки зобов`язання перед стягувачем виконано, виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, знищене, а виконавчий документ повернуто стягувачу.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року відмовлено у задоволенні названої скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
У поясненнях на апеляційну скаргу представник АТ КБ «Приватбанк» зазначила, що у Дніпровського районного суду були відсутні правові підстави для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування арешту майна боржника.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної підтримав.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що скаржником не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами факту виконання рішення суду та сплати виконавчого збору. Відтак, у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника.
Колегія суддів погоджується з висновками суду.
Встановлено, що на виконанні Дніпровського відділу ДВС у м. Києві перебував виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом м. Києва                22 квітня 2016 року по справі №755/19910/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості у розмірі 20 311 грн 39 коп.
На підставі постанови про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження в межах ВП 50999858 17 червня 2016 року внесено запис про обтяження майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 15035201.
Листом від 18 серпня 2022 року Дніпровський відділ ДВС у м. Києві повідомив, виконавчий документ 17 червня 2016 року повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання.
На підтвердження виконання зобов`язання ОСОБА_1 надав довідку від             10 серпня 2022 року, видану АТ КБ «Приватбанк», про відсутність заборгованості перед банком.
Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що ним повністю виконано зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк», виконавче провадження закрите, матеріали виконавчого провадження знищені, проте постанову про арешт майна не скасовано та обтяження з майна не знято.
Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Пункт 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття постанови про арешт майна боржника) передбачав, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертався стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону.
Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що увсіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Встановлено, що відповідно до довідки від 10 серпня 2022 року, виданої  АТ КБ «Приватбанк», у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед банком. Проте, матеріали справи не містять доказів звернення скаржника із заявою безпосередньо до Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва та сплати виконавчого збору.
Одночасно ОСОБА_1 слід роз`яснити, що він має право звернутись із заявою до Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва, сплативши відповідний виконавчий збір за проведення виконавчих дій. За наслідками розгляду заяви виконавче провадження № 50999858 буде закінчено та скасовано обтяження на майно.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від             13 березня 2023 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає. 
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-     
 
   постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст складено 30 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач                                                                                         Є.В. Болотов 
 
Судді:                                                                                                           Л.П. Сушко
                                                                                                                        
                                                                                                                      С.Г. Музичко