Номер провадження: 22-ц/813/1285/23 
Справа № 947/10158/21
Головуючий у першій інстанції Бескровний  Я. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., 
за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Голови управління Житлово – будівельного Кооперативу «Малиновський – 7» Скаковського Олександра Адамовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року Голова управління Житлово – будівельного Кооперативу «Малиновський – 7» Скаковський Олександр Адамович звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії. 
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення заборони на здійснення будь – яких дій відносно документальних змін, а також внутрішніх та зовнішніх робіт приміщення АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 або третім особам проводити і здійснювати заходи та роботи зі зміни будівельно-технічного стану приміщення АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 2019738651101), в тому числі заборонено Управлінню Державного архітектурно – будівельного контролю Одеської міської ради вчиняти дії щодо реєстрації будь – якої дозвільної документації стосовно об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 2019738651101), до набрання законної сили судовим рішенням. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в яких просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року скасувати та відмовити заявнику у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи на 05.12.2023 року на 15.00 годину, сторони до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не клопотали, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Таким чином, враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.1 п.2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. 
Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише покладає на суд обов`язок з`ясовувати наявність спору. Ціллю вжиття заходів забезпечення позову є запобігання ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Вживаючи заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_1 , ОСОБА_2 або третім особам проводити і здійснювати заходи та роботи зі зміни будівельно-технічного стану приміщення АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 2019738651101), в тому числі заборони Управлінню Державного архітектурно – будівельного контролю Одеської міської ради вчиняти дії щодо реєстрації будь – якої дозвільної документації стосовно об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 2019738651101), суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір і невжиття заходів забезпечення позову, може в майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Матеріалами справи встановлено, що у квітні 2021 року голова управління Житлово – будівельного Кооперативу «Малиновський – 7» Скаковський Олександр Адамович звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
- зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 привести у попередній стан нежитлове приміщення № 3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 відповідно до технічного паспорту від 03.02.2003 року № 648 К, складеного ОМБТІ та РОН із зобов`язанням відновлення несучої стіни;
- зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести ремонтно будівельні роботи щодо відновлення капітальної стіни, яка виходить на фасад будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , нежитлове приміщення № 3 та яка була зруйнована внаслідок незаконного перепланування без будь-яких дозвільних документів згідно технічного паспорту від 03.02.2003 року № 648 К, складеного ОМБТІ та РОН.
Позовна заява мотивована тим, що 23.10.2017 року ОСОБА_2 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , яку вподальшому за договором дарування від 31.01.2020 року подарував своєї матері - ОСОБА_1 .
При цьому, ОСОБА_2 , без будь-яких дозвільних документів, почав здійснювати незаконне будівництво прибудови, з метою розширення площі, в результаті чого була зруйнована частина несучої фасадної стіни багатоквартирного будинку та зпилені дерева.
Звертаючись із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення заборони на здійснення будь – яких дій відносно документальних змін, а також внутрішніх та зовнішніх робіт приміщення АДРЕСА_1 , позивач зазначав, що відповідачі на вимоги позивача припинити будівництво не реагують, завезли будівельну техніку, обнесли будівельною стрічкою частину захопленої земельної ділянки, встановили охорону та продовжують здійснювати самочинне будівництво.
Таким чином, колегія суддів вбачає, що між сторонами дійсно виник спір з-приводу здійснення незаконного, як вважає позивач, будівництва за адресою АДРЕСА_2 .
Оскільки вказана обставина підлягає перевірці, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, а вжиті судом заходи забезпечення позову небезпідставними.
Очевидно, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії є ризики, що відповідачі продовжуватимуть здійснювати будівництво та тим самим змінюватимуть конфігурацію площі будинку. 
Вказані дії необхідно попередити, оскільки існує спір щодо правомірності здійснення відповідачами оспорюваного будівництва.
У разі невжиття заходів забезпечення позову, існує ризик, що відповідачі можуть провести будівництво, яке ускладнить відновлення становища, яке існувало раніше або через ці самі дії може зазнати пошкоджень весь багатоквартирний будинок, в якому проживають інші мешканці будинку (наприклад можуть піти тріщини, обвалитись стіни, пошкодитись фасад будинку, тощо). 
Апеляційний суд вважає, що заходи забезпечення позову, які вжиті судом, є співмірними із заявленими позовними вимогами, цілком відповідають характеру спірних правовідносин і можуть забезпечити захист інтересів позивача.
При цьому апеляційний суд зауважує, що заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті та відмови позивачу у задоволенні вимог, відповідачі і надалі зможуть реалізовувати свої права стосовно проведення реконструкції і будівництва.
Колегія суддів вважає, що стороною позивача доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання судового рішення у випадку задоволення позову, а відтак висновки районного суду про вжиття заходів забезпечення позову є вірними.
Схожі за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14.06.2021 року по справі № 308/8567/20.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову, про які позивач не просив є безпідставними, з огляду на наступне.
Як вбачається із заяви позивача, останній просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони на здійснення будь – яких дій відносно документальних змін, а також внутрішніх та зовнішніх робіт приміщення АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 або третім особам проводити і здійснювати заходи та роботи зі зміни будівельно-технічного стану приміщення АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 2019738651101), в тому числі заборонено Управлінню Державного архітектурно – будівельного контролю Одеської міської ради вчиняти дії щодо реєстрації будь – якої дозвільної документації стосовно об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 2019738651101), до набрання законної сили судовим рішенням. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Тобто суд по суті застосував ті самі заходи, про які просив позивач, уточнивши та доповнивши їх змістом, який відповідатиме належному виконанню ухвали. 
Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року про забезпечення позову – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено: 25.12.2023 року.

Головуючий                                                 О.М. Таварткіладзе
Судді:                                                 А.П. Заїкін
                                                               С.О. Погорєлова