Справа № 378/237/23                                                                                                        Суддя в І-й інстанції Гуртовенко Р.В.
Провадження № 33/824/2473/2023                                                                                     Суддя в II-й інстанції  Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м    У к р а ї н и
 
18 вересня 2023 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шаповал О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ставищенського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року на 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 18 березня 2023 року, близько 17 години 51 хвилини, в смт Ставище, по вул. Цимбала Сергія, 88, Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «ВАЗ 2103», номерний знак   НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. 
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Вважав, що суд першої інстанції формально дослідив зібрані у справі докази які на думку апелянта містили істотні суперечності між собою. Апелянт зазначив, що під час зупинки транспортного засобу він виявив бажання скористатись правовою допомогою, але викликати захисника правоохоронці не надали можливості, чим порушили ст.268 КУпАП. Крім цього, апелянт вважав, що протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду складений із грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, оскільки під час медичного огляду не проводились лабораторні дослідження взятих у нього зразків біологічного матеріалу, а використовувався лише експрес-тест, який дає тільки попередній результат, а у разі необхідності, має підтверджуватись більш точними хімічними способами. Звернув увагу, що лікар-нарколог, який проводив огляд на стан сп`яніння, тематичного вдосконалення за відповідною програмою, згідно з чинним законодавством на дату проведення аналізу за направленням поліції не проходив. Зазначив, що в акті медичного огляду не вказано під впливом якої саме речовини перебував на момент обстеження ОСОБА_1 та у якій кількості виявлено речовину яка відноситься до забороненого наркотичного засобу. Забір біологічного середовища проведений лише в одну ємність, яка не була опломбована. Окрім цього, апелянт звернув увагу, що протокол наданий на ознайомлення ОСОБА_1 від 18 березня 2023 року ДПР18 № 178903 є нечитабельним, що виключає розуміння та ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності із пред`явленим обвинуваченням. Апелянт звернув увагу, що відеозапис події з нагрудної камери відбувався з порушенням п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, а саме відеозаписом не зафіксовано всі обставини події, зокрема встановлення підстав для кваліфікації діяння ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім цього, свідки правопорушення, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення - відсутні. Також зазначив, що приймаючи постанову суд першої інстанції не врахував даних про особу та пом`якшуючих обставин, зокрема те, що останній вперше притягається до адміністративної відповідальності, характеризується за місцем проживання позитивно, втратив роботу через війну. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Шаповал О.В., які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Висновки суду першої інстанції в частині доведеності керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 178903 від 18.03.2023 року в частині часу та місця вчинення правопорушення, даних про особу яка його вчинила та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ;
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 18.03.2023 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння; 
відеозаписом, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського яким зафіксована процедура огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та результати цього огляду;
іншими доказами.
Дослідивши указані докази на надавши їм належну юридичну оцінку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1   у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для накладення стягнення та із дотриманням вимог закону наклав на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення.
Суд звертає увагу на те, що порядок виявлення у водіїв стану сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння та фіксацію результатів огляду регламентують наступні нормативні документи: ст. 266 КУпАП, «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду»,затверджений постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 ( в подальшому - Порядок № 1103) та «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України та МОЗ України  № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому - Інструкція 1452/735). Порядок фіксації процедури проведення огляду, фіксації його результатів та складання процесуальних документів регламентують окрім того такі нормативні документи: «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затверджена  наказом Міністерства внутрішніх справ України від  06.11.2015  № 1376 (в подальшому - Інструкція 1376) та «Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затверджена наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 (в подальшому - Інструкція 1026). 
Зазначеними нормативними документами не передбачено ні можливості, ні необхідності оцінки судом способів і методів, які використовуються у медичних закладах у ході проведення огляду на стан сп`яніння. Не передбачають можливості оцінки цих способів і методів також інші положення КУпАП, що регламентують порядок розгляду  суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема Глави 18 і Глави 22 цього кодексу. Наведене указує на необґрунтованість відповідних доводів апеляційної скарги щодо порядку і способу проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також в частині використаних при цьому засобів та застосованих методів. При цьому суд звертає увагу на те, що  зазначений вище висновок не викликає у суду сумніву щодо його достовірності та правильності указаних у ньому результатів. 
Суд звертає увагу на те, що після проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 частково погоджувався із його результатами про що особисто зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення та не висловив жодних зауважень до цього протоколу.
Щодо змісту та форми протоколу про адміністративне правопорушення, то вони відповідають вимогами ст.ст. 254, 256 КУпАП, є у достатній мірі зрозумілими для сприйняття цього протоколу.
Посилання у апеляційній скарзі на некомпетентність особи, яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, то ці доводи не ґрунтуються на матеріалах справи.  
Щодо наданого суду відеозапису події, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського, то цей запис містить фактичні дані якими встановлюються обставини, що мають значення для справи. Суд вважає, що той об`єм відеозапису, який наданий поліцейським, є достатнім для перевірки підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, порядку його проведення, оприлюднення його результатів та висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.  
Доводи апеляційної скарги в частині відсутності свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, то відповідно до вимог ст. 266 КУпАП наявність таких свідків не є обов`язковою у випадку фіксації процесу огляду за допомогою відеозапису.
Суд при цьому звертає увагу на те, що санкція, яка передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною. Положеннями діючого КУпАП не передбачено можливості накладення стягнення меншого, ніж передбачене санкцією відповідної статті (частини статті) КУпАП.  Наведене указує на те, що неврахування судом певних обставин, які характеризують особу, не могло жодним чином вплинути на вирішення питання про вид та розмір стягнення.
Наведене указує на необґрунтованість доводів поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. 
Постанова судді Ставищенського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1   відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1   залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                      О.В. Ігнатюк