ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/8969/23	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 33/817/583/23 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ст.485 МК України   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. 
за участю ОСОБА_1 та його представника Скиби В., представників Тернопільської митниці Гребеняка Р.Б. та Лось О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Тернопільської митниці Гребеняка Р.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2023 року про закриття провадження справі по адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України,-
                                       ВСТАНОВИЛА:
       Цією постановою закрито провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України у зв"язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. 
       Згідно з протоколом про порушення митних №0020/40300/23 від 14 квітня 2023 року, 11.04.2023, о 11:24:35 до Відділу митного оформлення №2 митного поста "Тернопіль" агентом з митного оформлення ФОП ОСОБА_2 (код ДРФО НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 для митного контролю та митного оформлення в режимі IM-40-DE була подана митна декларація №23UA403030009881U6 на товар: «Вироби з невулканізованої гуми у вигляді листів», Використовується під час виробництва гумово-технічних виробів., Виробник: ContiTech Transportbandsysteme GmbH;. Країна виробництва: Європейський Союз/EU, Торгова марка: Continenta, Країна відправлення/експорту (гр. 15) - Німеччина, ставка мита 5%, із звільненням від сплати мита та застосовано код преференції «410».
       В якості підстави для митного оформлення зазначеного товару було надано документи: інвойс №11256457 від 05.04.2023, проформу інвойс №10024583 від 24.03.2023, CMR № б/н від 05.04.2023, пакувальний лист №31397962 від 24.03.2023, контракт № 1-210323 від 21.03.2023, специфікації №1 до контракту №1-210323 від 21.03.2023.
       Згідно з товарносупровідними документами та ЕМД №23UA403030009881U6 відправник товару (графа 2 ЕМД): ContiTech Transportbandsysteme GmbH (37154, Northeim Breslauer Str. 14, Germany); одержувач/імпортер (графа 8) TOB "Плотича Агро", Україна, 46023, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вул. 15 Квітня, будинок 9, оф. 1, (код ЄДРПОУ: 44355080); умови поставки (гр. 20) FCA - Northeim; код товару (гр. 33) 4005910090; країна походження товару (гр. 34) Європейський Союз (EU); вага товару брутто/нетто (графи 35, 38) 430 кг. та 340 кг. відповідно; фактурна вартість товару (гр. 42) 6521,20 Євро, митна вартість товару заявлена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та складає (графа 45) 270206,79 грн.; декларант (графи 54): декларант ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , телефон: НОМЕР_3 ). У графі 47 (нарахування платежів) ЕМД №23UA403030009881U6 декларантом ОСОБА_1 зазначено наступні ставки платежів: мито (вид платежу 020), основа нарахування - 270206,790 грн., ставка 5%, сума - 13510,34 грн., ПДВ (вид платежу 028), основа нарахування 270206,790 грн., ставка 20%, сума - 54041,36 грн.
       Спосіб платежу на мито (вид платежу 020) зазначено «06» - сума податку, нарахована умовно, у зв`язку із звільненням від оподаткування, передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, при поміщенні товарів у митні режими імпорту (випуску у вільний обіг), експорту.
       При цьому, декларантом було заявлено преференційний режим до задекларованого у митній декларації товару в рамках Доповнення І «Визначення поняття "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678-VII, а саме звільнення від сплати ввізного мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, та внесено до графи 36 ЕМД «преференція» коду пільги «410» (абзац перший частини першої статті 29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони).
Ця норма не може бути застосована у зв`язку з тим, що у поданій до митного оформлення засвідченій декларації (інвойсі), складеному експортером, №11256457 від 05.04.2023 зазначено «Експортер продуктів, на які поширюється дія цього документа, заявляє, що за винятком випадків де це явно зазначено ці товари є преференційного походження з ЄС». Відповідно до напису наявному у засвідченій декларації (інвойсі) №11256457 від 05.04.2023 в графі «Товар» наявний напис «Origin: QU». А також, відповідно до умов п.3.3. контракту № 1-210323 від 21.03.2023, експортер, окрім інших документів, має надати сертифікат про походження товару, який імпортером до митного оформлення не наданий.
       Тим самим, митний орган вважає, що ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 1 статті 5 Доповнення І «Визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» (далі - Доповнення І) до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, не дотримано вимоги статей 44, 266, 281 Митного Кодексу України.
       Беручи до уваги викладене, у тому числі враховуючи норми даного Закону, митні платежі по товару повинні бути наступними: мито (вид платежу 020), основа нарахування - 270206,790 грн., ставка 5%, сума - 13510,34 грн., ПДВ (вид платежу 028), основа нарахування 270206,790 грн., ставка 20%, сума - 56743,43 грн. У розділі спосіб платежу повинно бути зазначено «01» - сплата митних платежів у безготівковій формі через рахунки, відкриті на ім`я митних органів в територіальних органах Державної казначейської служби. У даному випадку преференція не застосовується, так як декларантом подано до митного оформлення документ, який не підтверджує можливість застосування преференційного режиму. Відповідно, недобори митних платежів під час митного оформлення товару по миту складають 13510,34 грн., по ПДВ - 2702,07 грн., а всього на загальну суму 16212,41 грн.
       У зв`язку з викладеним 12.04.2023 декларант відмовився надати пояснення та обґрунтування застосування преференції щодо товару та документально це підтвердити. 
       Статтею 44 Митного кодексу України передбачено наступне: 1. Для підтвердження країни походження товару митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати оригінали документів про походження такого товару. 2. У разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України. 3. У разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару: 1) на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України; 2) на товари, щодо ввезення яких в Україну застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», «Про зовнішньоекономічну діяльність»; 3) якщо це передбачено законами України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 4. Документи, які підтверджують країну походження товару, не вимагаються у разі, якщо: 1) товари, що переміщуються через митний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню відповідно до цього Кодексу; 2) товари ввозяться громадянами та оподатковуються за єдиною ставкою мита відповідно до розділу XII цього Кодексу; 3) товари ввозяться на митну територію України в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування; 4) товари переміщуються митною територією України в режимі транзиту; 5) це передбачено міжнародним договором, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України; 6) через митний кордон України переміщуються зразки флори, фауни, ґрунтів, каміння тощо для наукових досліджень, відібрані на об`єктах України, які розташовані в полярних регіонах або на островах у нейтральних водах Світового океану, що знаходяться у сфері наукових інтересів України.
       Також статтею 281 Митного кодексу України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори. Тарифні квоти у вигляді встановлення обсягів окремих товарів, призначених для ввезення на митну територію України у визначений період зі зниженням ставки ввізного мита, встановлюються окремими законами. Ввезення товарів на митну територію України поза тарифними квотами здійснюється без зниження ставок ввізного мита. Забороняється знижувати ставки ввізного мита для окремих осіб і за окремими контрактами. У разі якщо імпорт товару є об`єктом антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів, тарифні пільги (тарифні преференції) не встановлюються або зупиняються чи припиняються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
       Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України. Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.         
       Відповідно до пункту 3.2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від ЗО травня 2012 р. № 651, зареєстрованого в Міністерстві фінансів України 14.08.2012 за № 1372/21684 (із змінами), відомості, заявлені у митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.
       У відповідності до пунктів 1, 3 та 4 частини 1 статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: - здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; - надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; - у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Митного кодексу України.
       Частиною 5 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
       Згідно з частиною 8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
       Частиною 10 статті 269 Митного кодексу України встановлено, що у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Згідно пункту 34 розділу «Порядок внесення змін до митної декларації та її відкликання» Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 (із змінами і доповненнями), не дозволяється: - внесення змін до граф 1 (перший і другий підрозділи), 14, 37 (перший підрозділ) і 54 митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа; - внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів; - внесення змін до митної декларації, якщо з поданих документів не випливає, що відомості, зазначені у цій митній декларації, необхідно змінювати; - внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено); (абзац п`ятий пункту 34 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.11.2012 № 1081); - внесення змін до митної декларації або її відкликання у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання; - внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації. Відповідно до частини 2 статті 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку (п. 43 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України).
       Згідно частини 1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
       Згідно з даними, внесеними до графи 54 ЕМД № 23UA403030009881U6 зазначено митна декларація складена та подана до митного органу агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , про що свідчить його електронний цифровий підпис.
       Таким чином, митний орган вважає, що агент з митного оформлення ОСОБА_1 вчинив інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, шляхом заявлення в графі 34 електронної митної декларації № 23UA403030009881U6 неправдивих відомостей про країну походження товару, в графі 36 вказаної ЕМД неправдивих відомостей щодо преференції (код пільги «410»), в графі 47 ЕМД спосіб платежу «06», які необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів по миту - 13510,34 грн., по ПДВ - 2702,07грн., а всього на загальну суму 16212,41 грн., чим вчинив порушення митних правил, передбачене статтею 485 Митного кодексу України.
       В апеляційній скарзі представник Тернопільської митниці Гребеняк Р.Б. просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 24318,62 грн.
       Обґрунтовує скаргу тим, що ОСОБА_1 , маючи інвойст №11256457 від 05.04.2023 року та проформу інвойсу №10024583 від 24.03.2023, у яких було вказано країну походження як "Origin: QU" (походження: країна не відома), підготував та подав для митного оформлення та митного контролю митну декларацію №23UА403030009881U6 зовсім з іншими відомостями про країну походження товару та безпідставно вказав у графі 36 "преференція" вказаної митної декларації код пільги - "410" в частині застосування умовного нарахування ввізного мита, а не фактичної сплати ввізного мита.
       Стверджує, що ОСОБА_1 чітко усвідомлював, що внесення до графи 36 ЕМД "преференція" коду пільги "410" передбачає безумовне виконання правила передбаченого абзацом першим частини першої статті 29 додатка I-А "Тарифний графік України" до глави 1 розділу IV "Торгівля та питання пов`язані з торгівлею" (скасування мит) угоди про асоціацію, а саме "експорт продуктів, на які поширюється дія цього документа, заявляє, що за винятком випадків де це явно зазначено ці товари є преференційного походження ЄС".
       Наголошує на тому, що показання свідка ОСОБА_3 не відповідають дійсності, оскільки ініатором виправлення щодо країни походження товару було саме підприємство ТОВ "Плотича Агро", директором якого він являється, а не відправника - компанії ContiTech Transportbandsysteme GmbH. Також вказує, що підприємство ТОВ "Плотича Агро" лише раз декларувало такий же товар, без застосування преференції "410" в частині застосування умовного нарахування ввізного мита.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Тернопільської митниці, які просили рішення суду скасувати та винести нове, яким визнати винним ОСОБА_1 за ст.485 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, ОСОБА_1 та його представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. 
       Відповідно до вимог ст. ст. 245 КУпАП та ст. 486 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. 
       Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. 
       Вказані вимоги при постановленні оскаржуваного рішення були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.
       Статтею 485 МК України встановлено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. 
       Із суб`єктивної сторони такі дії можуть бути вчинені лише із прямим умислом, тобто наявними у справі доказами повинно бути доведено, що ОСОБА_1 , діючи із прямим умислом, заявив у митній декларації неправдиві відомості зі спеціальною метою - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, передбачав суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажав їх настання.
       Викладене узгоджується із позицією КАС ВС, викладеній у постанові від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України необхідно доведення факту наявності прямого умислу при заявленні в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.
       Судом встановлено те, що 14.04.2023 ОСОБА_1 було подано до митного оформлення митну декларацію в режимі IM-40-DE №23UA403030009881U6 на товар: «Вироби з невулканізованої гуми у вигляді листів», в якій країну в походження товару було вказано Європейський Союз в зв`язку із чим заявлено право на преференцію, що давало право на звільнення від митних платежів.
ОСОБА_1 в митній декларації країну походження Європейський Союз було вказано на підставі супровідних документів, зокрема, заяви уповноваженого експортера щодо преференційного статусу товару, який підлягав митному оформленню із зазначенням країни його походження як Європейський Союз, що також було зазначено на зворотньому боці інвойсу, належним чином завіреного фірмою. 
       В ході розгляду справи судом встановлено, що імпортером було допущено помилку при написанні країни походження товару, а саме помилково вказано на титульній сторінці інвойсу «Origin: QU», що означає країна походження невідома, при вірному написанні «Origin: EU»- країна Європейського Союзу.
Також встановлено, що дійсною країною походження товару, який підлягав митному оформленню, є Німеччина, тобто Європейський Союз, що свідчить про те, що в ОСОБА_1 у митній декларації була вказана об`єктивна інформація щодо країни походження товару як Європейський Союз.
       В подальшому товар, який був предметом оформлення митної декларації, був оформлений митницею без застосування преференцій.
       За таких обставин, вважаю, що у даній справі не доведено умислу ОСОБА_1 на вчинення дій, зокрема на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо країни походження товару та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. 
       Перевіряючи доводи апелянта про те, що за наявності суперечностей на титульній та зворотній стороні інвойсу ОСОБА_1 не повинен був декларувати товар з преференціями, тобто пільгою зі сплати ввізного мита, виходжу з того що напис на зворотній стороні інвойсу явно свідчив про те, що країною походження ввізного товару була одна з країн Європейського Союзу, а напис на його титульній стороні про невідому країну походженння товару, що на думку ОСОБА_1 , не суперечило одне одному оскільки запис на титульній стороні інвойсу вказув лише на те, що невідомою країною походження товару є одна з країн ЄС, окрім того, всі інші представлені ним митному органу документи підтверджували походження товару з Німеччини. Факт помилки імпортера товару щодо зазначення на титульній сторінці інвойсу про невідому країну походження товару був визнаний ним в представленому декларантом митному органу в день подання митної декларації листі від імпортера про допущення вказаної помилки та представленому оригіналі інвойсу, в якому було зазначено на його титульній стороні вже країну походження: ЄС та який при подальшому митному оформленні вказаного товару був прийнятий митним органом. Отже, суд апеляційної інстанції вважає що два оргінала інвойса на один і той самий товар, які суперечили б один одному, не можуть існувати, а тому всі вищенаведені факти в сукупності вказують на недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушенння, передбаченого ст.485 МК України.
       Отже, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Тернопільської митниці - без задоволення.                На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                ПОСТАНОВИЛА:                 
       Апеляційну скаргу представника Тернопільської митниці Гребеняка Р.Б. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2023 року про закриття провадження справі по адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя