Номер провадження: 22-ц/813/297/23 
Справа № 491/172/19
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 491/172/19
Номер провадження: 22-ц/813/297/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Зєйналової А.Ф.к.,

учасники справи:
- позивач – ОСОБА_1 , 
- відповідач – Шимківська сільська рада Ананьївського району Одеської області,
- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору– 1) Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, 2) ОСОБА_2 , 3) Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, відділ в Ананьївському районі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, відділ в Ананьївському районі, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Желяскова О.О. о 13 годині 36 хвилині 26 листопада 2019 року, повний текст рішення складений 27 листопада 2019 року,

встановив:

2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею - 3,05 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 5120285600:01:002:0015, яка розташована за адресою - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1  обґрунтовує позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27 червня 2017 року, актовий запис №542.
Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка розташована за адресою - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею - 3,0454 (3,05) га., цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120285600:01:002:0015.
Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_3 .. Її рідний брат – ОСОБА_2 у передбачені законом строки звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на її користь.
7 лютого 2018 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Капшук Є.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак позивачці було відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з тим, у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 5 грудня 2009 року державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Мірошниченко Л.М., реєстровий № 1427, спадкова справа №184/2007, є посилання на Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданий Ананьївською райдержадміністрацією, Ананьївським районним відділом земельних ресурсів, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 15 жовтня 2004 року за №6, в якому адреса розташування земельної ділянки зазначена - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 .
Однак згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 жовтня 2017 року (номер витягу НВ-5105337192017) адресою місця розташування земельної ділянки є - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада. Тому нотаріусом їй було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 грудня 2009 року державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Мірошниченко Л.М., мати позивачки – ОСОБА_3 прийняла спадкове майно після смерті батька позивачки - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме - земельну ділянку № НОМЕР_2 , масив № НОМЕР_1 , площею - 3,05 га., у тому числі по угіддях – рілля - 3,05 га., розташовану на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (бланк серії ОД №065277), виданого Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області віл 18 березня 2004 року за №91, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землю, договорів оренди землі за №6, кадастровий номер 5120285600:01:002:0015, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського господарства. Про вищевказане на зворотній стороні вказаного державного акта державним нотаріусом зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувався такий перехід та зареєстровано в поземельній книзі 13 травня 2010 року за реєстровим №202010020015032.
Позивачка зазначає, що за час свого життя її мати не встигла виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку (а. с. 2 - 5).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 26 листопада 2019 року відмовлено у задоволені вищевказаних позовних вимог ОСОБА_1 ..
Рішення суду мотивовано тим, що відомості щодо зазначення місця розташування земельної ділянки як «земельна ділянка № НОМЕР_2 масив № НОМЕР_1 », що належала ОСОБА_4 та в подальшому була успадкована ОСОБА_3 суперечать тим відомостям, які містяться у Державному земельному кадастрі, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та другому екземплярі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданого на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 березня 2004 року №91.
Позивачкою не надано суду достовірних доказів того, що земельна ділянка, площею - 3,05 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120285600:01:002:0015, яка розташована за адресою - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , дійсно належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матеріали справи не містяить постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 143 - 147).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 26 листопада 2019 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права. 
Апелянт зазначає, що: 1) помилковими є висновки суду про відсутність відомостей, що саме земельна ділянка № НОМЕР_2 масив № НОМЕР_1 , загальною площею - 3,05 га., на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області була виділена ОСОБА_4 та у подальшому успадкована ОСОБА_3 .. Апелянт не може бути відповідальною за помилки, допущені Ананьївською районною адміністрацією; 2) в матеріалах справи наявно достатньо доказів, що підтверджують право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку (а. с. 158 - 162).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.02.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 26.11.2019 року (а. с. 172 - 173).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.03.2020 року призначено розгляд справи в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 178).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.11.2021 року залучено до участі у справі ОСОБА_2 (а. с. 204 - 205).
Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 21.02.2023 року №126/0/15-23 суддю ОСОБА_5 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.
На підставі цього, керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.03.2023 року вказану цивільну справу прийнято до провадження іншої колегії суддів. Призначено справу до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 223 - 223 зворотна сторона).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року залучено до участі у справі Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, відділ в Ананьївському районі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Зобов`язано Головне управлінням Держгеокадастру в Одеській області, відділ в Ананьївському районі, надати письмові пояснення щодо: 1) Відведення земельної ділянки ОСОБА_4 . Відповідно до Розпорядження Ананьївського районного державної адміністрації Одеської області від 18 березня 2004 року №91 «Про передачу в натурі земельних часток (паїв) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Щорса» та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам, власникам сертифікатів», ОСОБА_4 було передано в натурі (на місцевості) ділянка за №53 у масиві № НОМЕР_1 ; 2) Чи є земельна ділянка, яка розташована за адресою - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , яка зазначена у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданому ОСОБА_4 на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 березня 2004 року №91, і земельна ділянка, яка зазначена у Державному земельному кадастрі під кадастровим номером 5120285600:01:002:0015, однією земельною ділянкою (а. с. 240 - 244).
01.09.2023 року від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшли письмові пояснення, відповідно до яких земельна ділянка, яка зазначена у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданому ОСОБА_4 на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 березня 2004 року №91, і земельна ділянка, яка зазначена у Державному земельному кадастрі під кадастровим номером 5120285600:01:002:0015, є однією земельною ділянкою. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 6), виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Спадкове майно ОСОБА_3 , на яке просить визнати право власності позивачка, складається з земельної ділянки, розташованої на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД №065277 від 15 жовтня 2004 року.
З метою оформлення права на спадщину позивачка звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Капшук Є.В. (а. с. 68).
Листом від 7 лютого 2019 року за №16/02-14 (а. с. 89) приватний нотаріус Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Капшук Є.В. повідомила позивачку, що не має законних підстав для видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки з матеріалів спадкової справи неможливо встановити місце розташування земельної ділянки.
Так, у вказаному листі нотаріус зазначає, що позивачка звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері – ОСОБА_3 , а саме - на земельну ділянку, площею - 3,0454 га., цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 5120285600:01:002:0015, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 .
При цьому, як зазначає нотаріус, у наданому позивачкою для оформлення спадкових прав свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 5 грудня 2009 року державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Мірошниченко Л.М., реєстровий № 1427, спадкова справа №184/2007, додатком до якого є державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ОД №065277), виданий Ананьївською райдержадміністрацією, Ананьївським районним відділом земельних ресурсів, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 15 жовтня 2004 року за №6, в якому адреса місця розташування земельної ділянки зазначена - АДРЕСА_1 .
Однак, як вказує нотаріус, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 жовтня 2017 року, номер витягу НВ-5105337192017, адресою місця розташування земельної ділянки є - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада.
Також, нотаріус у листі від 7 лютого 2019 року за №16/02-14 зазначає, що відповідно до статті 47 Закону України «Про нотаріат» не приймаються до вчинення нотаріальних дій документи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.
Позивачкою до позовної заяви додано копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277 (а. с. 11), виданого Ананьївською райдержадміністрацією, Ананьївським районним відділом земельних ресурсів, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 15 жовтня 2004 року за №6, відповідно до якого зазначений акт видано ОСОБА_4 , адресою місця розташування земельної ділянки зазначено - АДРЕСА_1 .
Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277 (а. с. 11) земельну ділянку було видано ОСОБА_4 .
До позовної заяви надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 10), виданого Мірошниченко Л.М., державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області, про те, що ним посвідчено те, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , яка мешкає за адресою - АДРЕСА_2 . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво складається з земельної ділянки № НОМЕР_2 (п`ятдесят три), масив № НОМЕР_1 (дванадцять), площею - 3,05 га., у тому числі по угіддях – рілля - 3,05 га., розташованої на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (бланк серії ОД №065277), виданого Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації, від 18 березня 2004 року за №91, зареєстрований 15 жовтня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №6, кадастровий номер 5120285600:01:002:0015. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського господарства.
Відомості, викладені в зазначеному свідоцтві відповідають інформації зі спадкового реєстру, що міститься в доданому до позовної заяви витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №22337843 від 5 грудня 2009 року (а. с. 13), відповідно до якого 5 грудня 2009 року було зареєстровано видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свідоцтво було видано ОСОБА_3 , спадщина складається з нерухомого майна, а саме - земельної ділянки. В якості опису спадкового майна зазначено: «площею - 3,05 га., для ведення товарно сільського господарства., кадастровий номер 5120285600:01:002:0015, ціла частка, Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, земельна ділянка НОМЕР_2 , масив НОМЕР_1 ».
Відомості щодо земельної ділянки власницею, якої була ОСОБА_3 , містяться також у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-5105337192017 від 19 жовтня 2017 року (а. с. 74 - 76), відповідно до якого ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_4 , була власницею земельної ділянки, кадастровий номер 5120285600:01:002:0015, розташованої за адресою - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада; з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площа земельної ділянки – 3,0454 гектара.
Аналогічні відомості містяться також в «Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта» номер інформаційної довідки 121243431, дата формування - 19 квітня 2018 року (а. с. 79 - 80), в якій зазначено, що ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , була власницею земельної ділянки з кадастровим номером 5120285600:01:002:0015, розташованої за адресою - Одеська обл., Ананьївський р., с/рада Шимківська; з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площею – 3,05 гектарів.
Як вбачається з листа Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27 листопада 2018 року №1680/01-16 (а. с. 88), згідно матеріалів спадкової справи №184/2007 до майна померлого ОСОБА_4 , якому належала земельна ділянка, площею - 3,05 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданого на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 березня 2004 року №91, зареєстрованого 15 жовтня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №6, вказана земельна ділянка розташована на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області.
З наведених документів вбачається, що ОСОБА_4 мав у своїй власності та, відповідно, ОСОБА_3 успадкувала після його смерті, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 10), виданого ОСОБА_6 , державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області, земельну ділянку з кадастровим номером 5120285600:01:002:0015, розташовану за адресою - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада; з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площа земельної ділянки – 3,0454 гектара.
При цьому, єдиним документом, в якому розташування належної ОСОБА_3 земельної ділянки, з кадастровим номером 5120285600:01:002:0015, зазначено як - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , є - перший примірник державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданого на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 березня 2004 року №91, зареєстрованого 15 жовтня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №6 (а. с. 11 - 12), копію якого додано позивачкою до позовної заяви.
При цьому, в матеріалах справи міститься копія другого екземпляра державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданого на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 березня 2004 року №91, зареєстрованого 15 жовтня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №6, який зберігається у відділі в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (а. с. 86, 123), надані суду приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Капшук Є.В. з матеріалах спадкової справи, та представником Ананьївської районної державної адміністрації, як додаток до клопотання від 2 жовтня 2019 року.
Згідно копій другого екземпляра державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданого на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 березня 2004 року №91, зареєстрованого 15 жовтня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №6, місцем розташування земельної ділянки, площею - 3,05 га., власником якої був ОСОБА_4 , зазначено - «на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області».
Відповідно до копії Розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 18 березня 2004 року №91 «Про передачу в натурі земельних часток (паїв) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Щорса» та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам власникам сертифікатів» вбачається, що передачі громадянам підлягали земельні частки (паї) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Щорса», розташовані на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а. с. 125 - 127).
В додатку до зазначеного розпорядження (а. с. 126) міститься список громадян, які мають право на земельну частку (пай) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Щорса», в якому зазначено, що ОСОБА_4 мав право на земельну частку (пай) з номером земельного масиву 12 та номером земельної ділянки 53.
По справі виникли спадкові правовідносини. 

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують. 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч. ч. 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі 

Згідно частини 1 статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Положення статті 1217 ЦК України, визначають, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до положень статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Диспозиція частини 1 статті 376 ЦК України, визначає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно частини 2 статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не було надано доказів, що земельна ділянка, площею - 3,05 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120285600:01:002:0015, яка розташована за адресою - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , дійсно належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості щодо зазначення місця розташування земельної ділянки як «земельна ділянка АДРЕСА_3 », що належала ОСОБА_4 та в подальшому була успадкована ОСОБА_3 , суперечать тим, що містяться в Державному земельному кадастрі, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та другому екземплярі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданого на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 березня 2004 року №91.
Однак з вказаними висновками суду першої інстанції не можливо погодитись, з огляду на наступне.
Як встановлено матеріалами справи, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку (бланк серії ОД №065277), виданого ОСОБА_4 Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації, від 18 березня 2004 року за №91, зареєстрований 15 жовтня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №6, останньому належала земельна ділянка кадастровий номер 5120285600:01:002:0015, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського господарства. 
Відповідно до копії Розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 18 березня 2004 року №91 «про передачу в натурі земельних часток (паїв) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Щорса» та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам власникам сертифікатів» (а. с. 125 - 127), передачі громадянам підлягали земельні частки (паї) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Щорса», розташовані на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області. В додатку до зазначеного розпорядження (а. с. 126) міститься список громадян, які мають право на земельну частку (пай) із земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Щорса», в якому зазначено, що ОСОБА_4 мав право на земельну частку (пай) з номером земельного масиву 12 та номером земельної ділянки 53.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 грудня 2009 року державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Мірошниченко Л.М., мати позивачки – ОСОБА_3 прийняла спадкове майно після смерті батька позивачки - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме - земельну ділянку № НОМЕР_2 , масив № НОМЕР_1 , площею 3,05 га, у тому числі по угіддях – рілля - 3,05 га., розташовану на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (бланк серії ОД №065277), виданого Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області віл 18 березня 2004 року за №91, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землю, договорів оренди землі за №6 кадастровий номер 5120285600:01:002:0015, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського господарства. Про вищевказане на зворотній стороні вказаного державного акта державним нотаріусом зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувався такий перехід та зареєстровано в поземельній книзі 13 травня 2010 року за реєстровим №202010020015032 (а. с. 10).
Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.08.2023 року №9-15-0.63-3799/2-23, за інформацією відділу №6 управління надання адміністративних послуг Головного управління (далі - Відділ №6) від 29.08.2023 №2166/486-23, згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012, наявний запис про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277 від 15.10.2004, реєстраційний №010451200006, виданого гр. ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею - 3,05 га., отриманому взамін сертифікату серії ОД №0565627 із земель колективної власності КСП ім. «Щорса» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї). 
У Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель на місцевому рівні, який ведеться Відділом №6, наявна технічна документація по передачі земельних часток (паїв) в натурі громадянам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншим (усього 49 чол.) із земель колективної власності колишнього сільськогосподарського підприємства ім. Щорса та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Адреса земельної ділянки відповідно до вищезазначеної документації - Шимківська сільська рада Ананьївського району Одеської області, масив 12, земельна ділянка НОМЕР_2 . Кадастровий номер 5120285600:01:002:0015. 
Відповідно другого примірника державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ОД №065277 від 15.10.2004, який зберігається в архіві Відділу №6 земельна ділянка розташована на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Кадастровий номер 5120285600:01:002:0015. Технічна документація розроблена державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» Одеська регіональна філія. Код документації із землеустрою - 2004МФ180ДАНО00047. 
Згідно Постанови Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» дана земельна ділянка зареєстрована в системі Державного земельного кадастру, дата державної реєстрації земельної ділянки - 15.10.2004 року, кадастровий номер 5120285600:01:002:0015. 29.11.2019 року до Державного земельного кадастру внесені зміни в адресу земельної ділянки (реєстраційний номер заяви 3В-5112354322019). 
Відповідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 5120285600:01:002:0015 має адресу - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , площа земельної ділянки - 3,0454 га., категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - 01.01, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Форма власності - приватна. 
В порядку автоматизованого обміну інформацією із суб?єктами реєстрації речових прав на нерухоме майно до Державного земельного кадастру надійшла інформація про реєстрацію 14.03.2017 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5120285600:01:002:0015 за ОСОБА_3 . 
3 урахуванням вищезазначеного ГУ Держгеокадастру в Одеській області повідомило, що земельна ділянка, яка зазначена у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ОД №065277, виданому ОСОБА_4 на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 18 березня 2004 року №91, і земельна ділянка, яка зазначена у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 5120285600:01:002:0015, є однією земельною ділянкою.
Крім того, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером 5120285600:01:002:0015, місце розташування - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , площа - 3,0454 га., остання належить ОСОБА_3 .
З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що вищевказаними матеріалами справи підтверджено, що за життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею - 3,05 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120285600:01:002:0015, яка розташована за адресою - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , яку остання успадкувала після смерті ОСОБА_4 ..
Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
За вищенаведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що право позивачки на спадщину є порушеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burgandothers v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, вони не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 за вищевказаного обґрунтування.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 26 листопада 2019 року- скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відділ в Ананьївському районі, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування – задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_5 ) право власності на земельну ділянку, площею - 3,05 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер – 5120285600:01:002:0015, яка розташована за адресою - Одеська область, Ананьївський район, Шимківська сільська рада, масив № НОМЕР_1 , земельна ділянка № НОМЕР_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 30 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя:                                        А. П. Заїкін

Судді:                                                        С. О. Погорєлової
                                                                       
                                                               О. М. Таварткіладзе