ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

09 листопада 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/5948/21
Головуючий у першій інстанції – Олійник В. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/162/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Поклад Д.В.

сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова 
компанія ”Магнат”
відповідачі: Фермерське господарство ”Павленко Агро”, 
ОСОБА_1 

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Олійника В.П. від 30 серпня 2022 року, місце ухвалення рішення м. Ніжин, дата складання повного тексту рішення - 31 серпня 2022 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” до Фермерського господарства ”Павленко Агро”, ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договорів оренди земельної ділянки, переведення прав та обов`язків орендаря за договорами оренди,

                             В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” звернулось до суду з даним позовом до Фермерського господарства ”Павленко Агро”, ОСОБА_1 , в якому позивач просив: визнати за позивачем переважне право на укладення із ОСОБА_1 договорів оренди щодо земельних ділянок площею 2,6 га, 0,808 га, 0,8044 га, 3,8783 га, кадастрові номери відповідно, 7423380400:08:001:0111, 7423380400:08:001:1277, 7423380400:08:004:1305, 7423380400:08:004:0165, розташованих на території Талалаївської сільської ради, та перевести права та обов`язки орендаря за договорами оренди від 11.11.2019 року щодо вказаних земельних ділянок з Фермерського господарства ”Павленко Агро” на позивача; визнати за позивачем права власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію, вирощену підприємством на даних земельних ділянках. В обґрунтування вимог заявленого позову Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” вказувало, що земельні ділянки в масиві полів №№517,516, в яких розташовані також і вищезазначені земельні ділянки, тривалий час перебувають у користуванні позивача, у зв`язку з чим, відповідно до ч.4 статті 37-1 Земельного кодексу України, позивач є особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, та згідно ч.4 статті 8-2 Закону України ”Про оренду землі”, позивач має право на переважне право укладення договорів оренди даних земельних ділянок, належних ОСОБА_1 . Листом-повідомленням від 01.07.2021 року позивачем було повідомлено ОСОБА_1 про намір скористатись переважним правом на укладення договорів оренди вказаних земельних ділянок на тих самих умовах, що і укладені договори із ФГ ”Павленко Агро”. ТОВ АПК ”Магнат” здійснює діяльність щодо обробітку полів (земельних ділянок) із вирощуванням сільськогосподарських культур на території Ніжинського та Прилуцьких районів з 2012 року. Межі земельних ділянок ОСОБА_1 в масиві полів не встановлені, що унеможливлює визначення точного місця їх розташування, що в свою чергу, призвело до їх обробітку позивачем. У позові позивач також ставить питання про визнання за ним права власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію, вирощену на даних земельних ділянках.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” до Фермерського господарства ”Павленко Агро”, ОСОБА_1 , в частині вимог про визнання права власності на врожай сільськогосподарських культур, було залишено без розгляду (а.с.64-65).

Оскаржуваним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2022 року було відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” до Фермерського господарства ”Павленко Агро”, ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договорів оренди земельної ділянки, переведення прав та обов`язків орендаря за договорами оренди. 
В апеляційній скарзі ТОВ АПК ”Магнат” просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року, та ухвалити нове рішення про задоволення вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що позовні вимоги є доведеними і ґрунтуються на нормах права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції допустив неповноту з`ясування обставин, які мають значення для справи, мотиви суду першої інстанції є поверхневими та помилковими. Доводи апеляційної скарги зазначають, що матеріали справи містять в собі достатньо доказів на підтвердження того, що ТОВ АПК ”Магнат” є особою, якій належить право користування істотною частиною земель сільськогосподарського призначення, оскільки у масиві земель, в якому знаходяться спірні земельні ділянки, позивач більше 10 років орендує понад 75 % земельних ділянок, і тому, маючи в оренді істотну частину земель орендованого масиву, позивач має переважне право на укладення договорів оренди неорендованих земельних ділянок у масиві, при передачі їх власниками в оренду. Доводи апеляційної скарги стверджують, що висновок суду першої інстанції від 30.08.2022 року відносно того, що дане право позивача укладенням договору оренди між відповідачами не порушено, є помилковим. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги тієї обставини, що позивачу до певного часу не було відомо ні про оформлення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , ні про укладення між відповідачами договорів оренди. Апелянт стверджує, що поза увагою суду першої інстанції залишились і ті обставини, що, дізнавшись про укладення оспорюваних договорів оренди, позивач направив відповідачу пропозицію щодо необхідності розірвання договору оренди із ФГ ”Павленко Агро”, та укладення такого договору з ТОВ АПК ”Магнат”, на тих же умовах. На думку апелянта, у позивача відсутній нормативно закріплений обов`язок слідкувати за зміною правового статусу невитребуваних земельних паїв, і таким чином, апелянт не міг бути обізнаним про зміну власника ділянки. Доводи апеляційної скарги вказують, що право власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_1 було оформлено 06.08.2019 року, і вже 11.11.2019 року між відповідачами було укладено договори оренди, які офіційно зареєстровані 15.11.2019 року, що свідчить про навмисний і некоректний правовий характер дій відповідачів, і що вказані дії з самого початку були направлені на порушення переважного права ТОВ АПК ”Магнат” на укладення договорів оренди земельних ділянок, на підставі ч.4 статті 8-2 Закону України ”Про оренду землі”. За доводами апелянта, матеріали справи містять в собі  достатньо доказів щодо порушення відповідачами першочергового права на оренду спірних земельних ділянок, після оформлення їх у власність ОСОБА_1 , а також тих обставин, що дії відповідачів є протиправними.  Доводи апеляційної скарги, із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року у справі №910/2388/20, стверджують, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні вимог заявленого позову, при цьому, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам сторони позивача, що призвело до ухвалення судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам права та фактичним обставинам справи. 

Ухвалою  Чернігівського  апеляційного  суду  від  01.02.2023 року (а.с.104-106), було зупинено апеляційне провадження у даній цивільній справі №740/5948/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” до Фермерського господарства ”Павленко Агро”, ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договорів оренди земельної ділянки, переведення прав та обов`язків орендаря за договорами оренди, до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду цивільної справи №733/1065/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” до Фермерського господарства ”Павленко Агро”, ОСОБА_2 про визнання переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки, переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди, визнання права власності на посіви, насадження та вироблену продукцію. 

В судове засідання апеляційного суду 09.11.2023 року учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, повторно не з`явились. 

Від позивача ТОВ АПК ”Магнат” на адресу Чернігівського апеляційного суду повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із участю представника Товариства у розгляді справи №927/227/23, яка призначена до розгляду Північним апеляційним господарським судом на 09.11.2023 року об 11:50 (а.с.126-127). 
Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно положень п.2 ч.3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. 
Приймаючи до уваги, що неявка представника ТОВ АПК ”Магнат” в судове засідання апеляційного суду 09.11.2023 року є повторною, після поновлення апеляційного провадження у справі (а.с.115-116), і апеляційний розгляд справи 18.10.2023 року вже відкладався за клопотанням саме представника ТОВ АПК ”Магнат”, у зв`язку із участю представника Товариства у розгляді іншої справи (а.с.120-123), апеляційний суд, за наявності належного повідомлення сторін спору про дату, час і місце розгляду даної справи, не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача ТОВ АПК ”Магнат” про повторне відкладення розгляду даної справи. За вищенаведених обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін спору, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон  відчуження  об`єктів  нерухомого  майна  щодо  об`єкта нерухомого   майна,   дата  формування: 16.08.2021  року,  ОСОБА_1   є власником: - земельної ділянки площею 0,808 га, кадастровий номер 7423380400:08:001:1277, дата державної реєстрації - 06.08.2019 року, підстава для державної реєстрації - свідоцтво про право на спадщину від 06.08.2019 року, щодо вказаної земельної ділянки 15.11.2019 року зареєстровано право оренди, згідно договору оренди земельної ділянки від 11.11.2019 року, на строк до 11.11.2029 року, із орендарем ФГ ”Павленко Агро”; - земельної ділянки площею 2,6 га, кадастровий номер 7423380400:08:001:0111, дата державної реєстрації - 06.08.2019 року, підстава для державної реєстрації - свідоцтво про право на спадщину від 06.08.2019 року, щодо вказаної земельної ділянки 15.11.2019 року зареєстровано право оренди, згідно договору оренди земельної ділянки від 11.11.2019 року на строк до 11.11.2029 року, із орендарем ФГ ”Павленко Агро”; - земельної ділянки площею 0,8044 га, кадастровий номер 7423380400:08:004:1305, дата державної реєстрації - 30.10.2019 року, підстава для державної реєстрації - рішення Безуглівської сільської ради Ніжинського району від 23.10.2019 року, щодо вказаної земельної ділянки 15.11.2019 року зареєстровано право оренди, згідно договору оренди земельної ділянки від 11.11.2019 року, на строк до 11.11.2029 року, із орендарем ФГ ”Павленко Агро”; - земельної ділянки площею 3,8783 га, кадастровий номер 7423380400:08:004:0165, дата державної реєстрації - 30.10.2019 року, підстава для державної реєстрації - рішення Безуглівської сільської ради Ніжинського району від 23.10.2019 року, щодо вказаної земельної ділянки 15.11.2019 року зареєстровано право оренди, згідно договору оренди земельної ділянки від 11.11.2019 року, на строк до 11.11.2029 року, із орендарем ФГ ”Павленко Агро” (а.с.27-30).
Вказані земельні ділянки зазначені у списку земельних ділянок масиву полів №№516,517, орендарем за яким є ТОВ АПК ”Магнат”, ФГ ”Павленко Агро”, ”Млин Агро”, ”Дружба Нова” (а.с.31-38).
Листом від 16.04.2021 року ФГ ”Павленко Агро” повідомило ТОВ АПК ”Магнат”, що на підставі укладених договорів оренди, воно володіє і користується низкою земельних ділянок, серед яких перебувають і зазначені земельні ділянки: 7423380400:08:001:1277, 7423380400:08:001:0111, 7423380400:08:004:1305, 7423380400:08:004:0165, власником яких є ОСОБА_1 . У зв`язку із даними обставинами, ФГ ”Павленко Агро” просило ТОВ АПК ”Магнат” прийняти до відома цю інформацію, і не порушувати межі зазначених земельних ділянок, під час обробітку земельних ділянок, які знаходяться у власності та/або користуванні ТОВ АПК ”Магнат” (а.с.25-26).
У листі-повідомленні від 01.07.2021 року позивача, адресованому ОСОБА_1 , ФГ ”Павленко Агро”, зазначено, що укладенням договорів оренди спірних земельних ділянок з ФГ ”Павленко Агро”, було порушено переважне право ТОВ АПК ”Магнат” на укладення договорів оренди землі, яке обумовлено тим, що спірні земельні ділянки розташовані у масиві земель сільськогосподарського призначення, де істотною частиною земель (не менше 75% від усього масиву) користується ТОВ АПК ”Магнат”, на умовах оренди. У зв`язку із цим, відповідачу ОСОБА_1 було запропоновано у добровільному порядку розірвати договори оренди земельних ділянок: 7423380400:08:001:1277, 7423380400:08:001:0111, 7423380400:08:004:1305, 7423380400:08:004:0165 з ФГ ”Павленко Агро”, та звернутись до ТОВ АПК ”Магнат” для укладення договору оренди земельних ділянок на тих самих умовах. При цьому, було зазначено прохання у місячний термін розглянути даний лист-повідомлення, та надіслати відповідь за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22,23,24). 

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що переважне право на укладення із відповідачем ОСОБА_1 договорів оренди спірних земельних ділянок позивачем не доведено, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання переважного права на укладення договорів оренди земельних ділянок, і як наслідок, для відмови у позові і щодо похідних вимог про переведення прав та обов`язків орендаря за договорами оренди. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що згідно листа-повідомлення від 01.07.2021 року позивачем повідомлено, зокрема, і ОСОБА_1 про намір скористатись переважним правом на укладення договорів оренди його земельних ділянок на тих саме умовах, що і укладені договори із ФГ ”Павленко Агро”, але на вказане звернення відповідь ОСОБА_1 надана не була. Вказане повідомлення, надіслане ОСОБА_1 , як власнику земельних ділянок, після укладення відповідних договорів оренди із ФГ ”Павленко Агро” 11.11.2019 року, докази щодо звернень на укладення договорів до цієї події, позивачем суду не надані, при цьому, переважне право особи на укладення договору оренди земельної ділянки, якій належить право користування істотною частиною відповідного масиву земель сільськогосподарського призначення, існує лише на момент укладення такого договору оренди з іншою особою (орендарем). Судом першої інстанції зазначено, що водночас, у випадку, коли договір оренди земельної ділянки з іншими орендарями вже укладено, то особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право на укладення договору суборенди такої земельної ділянки, з передачею взамін права користування іншою земельною ділянкою, за наявності умов, встановлених ч.3 статті 8-2 Закону України ”Про оренду землі”, та із врахуванням особливостей, передбачених ч.5 статті 8-2 цього Закону. Як вказав суд першої інстанції, доказів на підтвердження вчинення вказаних дій позивачем суду не надано. 

Доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року підлягає скасуванню, оскільки позовні вимоги є доведеними і ґрунтуються на нормах права, які регулюють спірні правовідносини, а суд першої інстанції допустив неповноту з`ясування обставин, які мають значення для справи, та невірне застосування норм права, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що матеріали справи містять в собі достатньо доказів на підтвердження того, що ТОВ АПК ”Магнат” є особою, якій належить право користування істотною частиною земель сільськогосподарського призначення, оскільки у масиві земель, в якому знаходяться спірні земельні ділянки, позивач більше 10 років орендує понад 75 % земельних ділянок, і тому, маючи в оренді істотну частину земель орендованого масиву, позивач має переважне право на укладення договорів оренди неорендованих земельних ділянок у масиві, при передачі їх власниками в оренду. Доводи апеляційної скарги стверджують, що висновок суду першої інстанції від 30.08.2022 року відносно того, що дане право позивача укладенням договору оренди між відповідачами не порушено, є помилковим. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги тієї обставини, що позивачу до певного часу не було відомо ні про оформлення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , ні про укладення між відповідачами договорів оренди. Апелянт стверджує, що поза увагою суду першої інстанції залишились і ті обставини, що, дізнавшись про укладення оспорюваних договорів оренди, позивач направив відповідачу пропозицію щодо необхідності розірвання договору оренди із ФГ ”Павленко Агро”, та укладення такого договору з ТОВ АПК ”Магнат”, на тих же умовах. На думку апелянта, у позивача відсутній нормативно закріплений обов`язок слідкувати за зміною правового статусу невитребуваних земельних паїв, і таким чином, апелянт не міг бути обізнаним про зміну власника ділянки. Доводи апеляційної скарги вказують, що право власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_1 було оформлено 06.08.2019 року, і вже 11.11.2019 року між відповідачами було укладено договори оренди, які офіційно зареєстровані 15.11.2019 року, що свідчить про навмисний і некоректний правовий характер дій відповідачів, і що вказані дії з самого початку були направлені на порушення переважного права ТОВ АПК ”Магнат” на укладення договорів оренди земельних ділянок, на підставі ч.4 статті 8-2 Закону України ”Про оренду землі”. За доводами апелянта, матеріали справи містять в собі  достатньо доказів щодо порушення відповідачами першочергового права на оренду спірних земельних ділянок, після оформлення їх у власність ОСОБА_1 , а також тих обставин, що дії відповідачів є протиправними.  Доводи апеляційної скарги, із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року у справі №910/2388/20, стверджують, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні вимог заявленого позову, при цьому, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам сторони позивача, що призвело до ухвалення судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам права та фактичним обставинам справи. 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року, виходячи із наступного. 

Звернувшись до суду з позовом до ФГ ”Павленко Агро”, ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договорів оренди земельних ділянок із кадастровими номерами: 7423380400:08:001:1277, 7423380400:08:001:0111, 7423380400:08:004:1305, 7423380400:08:004:0165, ТОВ АПК ”Магнат” вказувало, що належні відповідачу ОСОБА_1 земельні ділянки розташовані в масиві полів №516 та №517, які тривалий час обробляються позивачем, та у користуванні якого знаходиться понад 75 % земельних ділянок цих полів, у зв`язку з чим позивач має переважне право на укладення договорів оренди спірних земельних ділянок, а укладенням між відповідачами договорів оренди дане право порушено.
Згідно довідки ТОВ АПК ”Магнат” від 21.102021 року №560, у період з жовтня 2020 року по дату видачі довідки, на полі №517 ТОВ АПК ”Магнат” проведено обробіток землі, а саме: лущення, боронування, дискування, рихлення, внесення безводного аміаку, культивація, посів зерна кукурудзи, внесення ЗЗР на загальній площі 288,72569 га. При проведенні позивачем всіх робіт, пов`язаних з вирощуванням зерна кукурудзи на полі №517, загальною площею 288,72569 га, понесено витрат на загальну суму 4 912 045,62 грн., витратна частина з розрахунку на 1 га склала 17 012,85 грн. (а.с.39).
З довідки ТОВ АПК ”Магнат” від 21.102021 року №555 вбачається, що у період з жовтня 2020 року по дату видачі довідки, на полі №516 ТОВ АПК ”Магнат” проведено обробіток землі, а саме: внесення мінеральних добрив, (в т.ч. безводного аміаку) та ЗЗР, рихлення, оранка, дискування, культивація, посів зерна кукурудзи на загальній площі 101,6731 га. При проведенні позивачем всіх робіт, пов`язаних з вирощуванням зерна кукурудзи   на   полі   №516    загальною   площею   101,6731   га   понесено витрат  на  загальну  суму 1 512 739,94 грн., витратна частина з розрахунку на 1 га склала 14 878,47 грн. (а.с.40).

За частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів (стаття 11 ЦК України).
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).
З аналізу змісту пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України можна дійти висновку, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України ”Про оренду землі”. Тобто, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного кодексу України та Закону України ”Про оренду землі”.
Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України ”Про оренду землі”, право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Статтею 13 Закону України ”Про оренду землі” визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору, в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України ’’Про оренду землі’’).
За змістом статті 19 Закону України ’’Про оренду землі’’, строк дії договору оренди землі, як істотна умова договору, визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. 
Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема, припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. 
Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди, за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.
Частинами 3,4 статті 8-2 Закону України ”Про оренду землі” визначено, що особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. За наявності пропозиції іншої особи щодо укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки, особа (крім особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до статті 33 цього Закону), якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має переважне право на укладення договору оренди на умовах, не гірших, ніж умови для зазначеної особи. За наявності пропозиції особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до статті 33 цього Закону, на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки переважне право, встановлене цією частиною, не застосовується.

Приписами ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна,   дата   формування:   16.08.2021   року, ОСОБА_1 є власником: - земельної ділянки площею 0,808 га, кадастровий номер 7423380400:08:001:1277, дата державної реєстрації - 06.08.2019 року, підстава для державної реєстрації - свідоцтво про право на спадщину від 06.08.2019 року, щодо вказаної земельної ділянки 15.11.2019 року зареєстровано право оренди, згідно договору оренди земельної ділянки від 11.11.2019 року, на строк до 11.11.2029 року, із орендарем ФГ ”Павленко Агро”; - земельної ділянки площею 2,6 га, кадастровий номер 7423380400:08:001:0111, дата державної реєстрації - 06.08.2019 року, підстава для державної реєстрації - свідоцтво про право на спадщину від 06.08.2019 року, щодо вказаної земельної ділянки 15.11.2019 року зареєстровано право оренди, згідно договору оренди земельної ділянки від 11.11.2019 року на строк до 11.11.2029 року, із орендарем ФГ ”Павленко Агро”; - земельної ділянки площею 0,8044 га, кадастровий номер 7423380400:08:004:1305, дата державної реєстрації - 30.10.2019 року, підстава для державної реєстрації - рішення Безуглівської сільської ради Ніжинського району від 23.10.2019 року, щодо вказаної земельної ділянки 15.11.2019 року зареєстровано право оренди, згідно договору оренди земельної ділянки від 11.11.2019 року, на строк до 11.11.2029 року, із орендарем ФГ ”Павленко Агро”; - земельної ділянки площею 3,8783 га, кадастровий номер 7423380400:08:004:0165, дата державної реєстрації - 30.10.2019 року, підстава для державної реєстрації - рішення Безуглівської сільської ради Ніжинського району від 23.10.2019 року, щодо вказаної земельної ділянки 15.11.2019 року зареєстровано право оренди, згідно договору оренди земельної ділянки від 11.11.2019 року, на строк до 11.11.2029 року, із орендарем ФГ ”Павленко Агро” (а.с.27-30).

Із вищенаведеного вбачається, що орендар ФГ ”Павленко Агро” та власник земельних ділянок ОСОБА_1 , за спільним бажанням 11.11.2019 року уклали договори оренди земельних ділянок, які є чинними, і вказані договори оренди земельних ділянок в судовому порядку недійсними не визнано.

У листі-повідомленні від 01.07.2021 року позивача, адресованому ОСОБА_1 , ФГ ”Павленко Агро”, зазначено, що укладенням договорів оренди спірних земельних ділянок з ФГ ”Павленко Агро”, було порушено переважне право ТОВ АПК ”Магнат” на укладення договорів оренди землі, яке обумовлено тим, що спірні земельні ділянки розташовані у масиві земель сільськогосподарського призначення, де істотною частиною земель (не менше 75% від усього масиву) користується ТОВ АПК ”Магнат”, на умовах оренди. У зв`язку із цим, відповідачу ОСОБА_1 було запропоновано у добровільному порядку розірвати договори оренди земельних ділянок: 7423380400:08:001:1277, 7423380400:08:001:0111, 7423380400:08:004:1305, 7423380400:08:004:0165 з ФГ ”Павленко Агро”, та звернутись до ТОВ АПК ”Магнат” для укладення договору оренди земельних ділянок на тих самих умовах. При цьому, було зазначено прохання у місячний термін розглянути даний лист-повідомлення, та надіслати відповідь за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22,23,24). 

Вказане повідомлення надіслане ОСОБА_1 , як власнику земельних ділянок, після укладення 11.11.2019 року договорів оренди із ФГ ”Павленко Агро”, відповідних  докази щодо звернень на укладення договорів оренди до даної події позивачем суду не надано, при цьому, переважне право особи на укладення договору оренди земельної ділянки, якій належить право користування істотною частиною відповідного масиву земель сільськогосподарського призначення, існує лише на момент укладення такого договору оренди з іншою особою (орендарем).
Водночас, у випадку коли договір оренди земельної ділянки з іншими орендарем вже укладено, то особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право на укладення договору суборенди такої земельної ділянки, з передачею взамін права користування іншою земельною ділянкою за наявності умов, встановлених ч.3 статті 8-2 Закону України ”Про оренду землі”, та з урахуванням особливостей, передбачених ч.5 статті 8-2 даного Закону. 
  
Відповідних доказів на підтвердження здійснення вказаних дій, в ході судового розгляду даної справи, позивачем суду не надано. 

Також в ході судового розгляду даної справи позивачем не було надано суду доказів на підтвердження правомірності користування земельними ділянками, власником яких є відповідач ОСОБА_1 з 06.08.2019 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року відносно того, що у випадку, коли договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем вже укладено, то особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право на укладення договору суборенди такої земельної ділянки з передачею взамін права користування іншою земельною ділянкою, за наявності умов, встановлених ч.3 статті 8-2 Закону України ”Про оренду землі”, та з урахуванням особливостей, передбачених ч.5 статті 8-2 даного Закону. При цьому, доказів на підтвердження здійснення наведених вище дій позивачем суду не надано.

Посилаючись на здійснення обробітку землі на полях №516, №517, та надаючи докази проведення даного обробітку, позивачем не надав суду належних та достатніх, у розумінні приписів статей: 77,80 ЦПК України, доказів щодо правомірності користування земельними ділянками, власником яких є відповідач ОСОБА_1 . 

Відповідно до ч.4 статті 8-2 Закону України ’’Про оренду землі’’, за наявності пропозиції іншої особи щодо укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки, особа (крім особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до статті 33 цього Закону), якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має переважне право на укладення договору оренди на умовах, не гірших, ніж умови для зазначеної особи. За наявності пропозиції особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до статті 33 цього Закону, на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки переважне право, встановлене цією частиною, не застосовується.

Посилання позивача на вказану норму Закону, як на підставу для задоволення вимог заявленого позову, не спростовує висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ АК ’’Магнат’’, оскільки дана норма Закону визначає, що за наявності пропозиції іншої особи щодо укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки, особа (крім особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до статті 33 цього Закону), якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має переважне право на укладення договору оренди на умовах, не гірших, ніж умови для зазначеної особи.

В ході судового розгляду даної справи судом було встановлено відсутність пропозиції ТОВ АПК ”Магнат”, скерованої ОСОБА_1 , на укладення договорів оренди спірних земельних ділянок до часу укладення таких договорів відповідачем із ФГ ”Павленко Агро”. При цьому, твердження позивача про те, що йому не одразу стало відомо про оформлення права власності на спірні земельні ділянки, не змінює конструкції правової норми, за якою переважне право особи на укладення договору оренди земельної ділянки існує лише на момент укладення такого договору оренди з іншою особою (орендарем).

На час звернення позивача до ОСОБА_1 із пропозицією скористатись переважним правом на укладення договорів оренди належних ОСОБА_1 земельних ділянок, вже існували, і виконувались їх сторонами, договори оренди земельних ділянок між ФГ ”Павленко Агро” та ОСОБА_1 , укладені 11.11.2019 року.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції не прийнято до уваги тих обставин, що дізнавшись про укладення оспорюваних договорів оренди, позивач направив відповідачу ОСОБА_1 пропозицію про розірвання договорів оренди з ФГ ”Павленко Агро”, та укладення таких договорів з ТОВ АПК ”Магнат”, на тих же умовах, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року, оскільки дану пропозицію позивачем було скеровано на адресу ОСОБА_1 вже після укладення договорів оренди землі між відповідачами. При цьому, за приписами ч.1 статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи існування чинних договорів оренди спірних земельних ділянок, направлення після їх укладення позивачем на адресу ОСОБА_1 пропозиції щодо укладення договорів на тих самих умовах з ТОВ АПК ”Магнат”, не являється підставою для їх укладення, із посиланням позивача на наявність у нього переважного права на укладення договорів оренди землі.  
Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 24.05.2023 року у справі №733/1065/21, провадження №61-9626св22. 

Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” позову до відповідачів про визнання переважного права на укладення договорів оренди земельних ділянок, то, відповідно, суд першої інстанції також дійшов висновку і про відмову у задоволенні вимог заявленого позову про переведення прав та обов`язків орендаря за договорами оренди.  

Посилання апелянта на правові позиції постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року у справі №910/2388/20, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року, оскільки у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків про те, що учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі, якщо інше не передбачено корпоративним договором, стороною якого є такий учасник. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Якщо статутом товариства з обмеженою відповідальністю не встановлено інший порядок реалізації переважного права учасників товариства, розподілу відчужуваної частки (частини частки) між іншими учасниками товариства, відмови від реалізації переважного права учасників товариства, то  відчуження  частки  товариства  здійснюється  з  дотриманням  порядку, визначеного  у  статтях 20, 21 Закону України ’’Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю’’. Продаж учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки з порушенням переважного права іншого учасника (учасників) товариства не зумовлює недійсність відповідного правочину. Наслідком такого порушення є право учасника (учасників) вимагати в судовому порядку переведення на нього (на них) прав та обов`язків покупця частки на підставі частини п`ятої статті 20 вказаного Закону.

Тобто, висновки, викладені у оскаржуваному рішенні суду першої інстанції від 30.08.2022 року, та у зазначеній справі, на яку посилається ТОВ АК ’’Магнат’’ у доводах апеляційної скарги, стосуються різних фактичних обставин, а тому не є подібними. 
Саме по собі посилання на неоднакове застосування положень норм матеріального права у різних справах, хоч і у подібних правовідносинах, але із різними встановленими фактичними обставинами, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року. 

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 30.08.2022 року, висновки якого узгоджуються із приписами норм права, які регламентують спірні правовідносини, та із фактичними, документально підтвердженими обставинами справи, які були досліджені судом в ході розгляду даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2022 року, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,  
            
                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія ”Магнат” - залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 серпня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                           Судді: