ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 758/9563/15-ц
провадження № 61-11362св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,              Коротуна В. М.,               
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва в складі судді Якимець О. І. від  09 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду в складі колегії суддів: Невідомої Т.О., Нежури В. А., Соколової В. В. від 07 червня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації та надання права на відповідь.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в ефірі телеканалу «1+1» у програмі телевізійної служби новий «ТСН 19:30» відбулося поширення сюжету, відповідно до якого озвучено, що відомий бізнесмен ОСОБА_1 з використанням підроблених документів та підтримки невстановленої групи осіб викрав та вивіз від своєї дружини 5 дітей. Позивач указує, що в цьому сюжеті поширеному в ефірі телеканалу « 1+1 » у програмі телевізійної служби новий було продемонстровано фото- та відеозображення саме позивача, а не ОСОБА_1 , про якого і був записаний такий сюжет. З урахуванням викладеного просив суд:
-зобов`язати ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія «1+1» за власний рахунок спростувати недостовірну інформацію, поширену в ефірі телеканалу « 1+1 » та веб-сайті  «tsn.ua» у програмі телевізійної служби новин ТСН 19:30 ІНФОРМАЦІЯ_3 у сюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» стосовно нього, шляхом оголошення ведучим змісту резолютивної частини рішення по суті даного спору в ефірі телеканалу «1+1» у програмі телевізійної служби новин ТСН 19:30 у такий самий ефірний час телевізійної служби новин ТСН 19:30 та розміщення відео з оголошенням ведучим змісту резолютивної частини рішення по суті даного спору на веб-сайті «tsn.ua»;
-зобов`язати ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія «1+1» за власний рахунок надати позивачу можливість реалізувати право на відповідь тривалістю не менше 2 хвилин 37 секунд у такий самий ефірний час телевізійної служби новин «ТСН 19:30 та веб-сайті  «tsn.ua» у формі створення попереднього відеозапису відповіді з посиланням на зміст сюжету, поширеного в ефірі телеканалу « 1+1 » у програмі телевізійної служби новин ТСН 19:30 ІНФОРМАЦІЯ_3 в сюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» стосовно позивача;
-зобов`язати ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» за власний рахунок розмістити на офіційному веб- сайті «tsn.ua» відеозапис з оголошенням ведучим змісту резолютивної частини рішення по суті даного спору та відеозапису відповіді позивача з посиланням на зміст сюжету, поширеного в ефірі телеканалу « 1+1 » у програмі телевізійної служби новин ТСН 19:30 ІНФОРМАЦІЯ_3 у сюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1»;
-визнати такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію, оприлюднену в аудіовізуальному творі - програмі телевізійної служби новин ТСН 19:30 у сюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» на телеканалі «1+1»                                           (ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія «1+1») ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19:30 год. та розміщену в мережі Інтернет за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» наступного змісту: «…ОСОБА_1 - людина в бізнесі дуже відома і з ним пов`язують будівельні компанії, а також мережу найрозкішніших готелів в столиці та Одесі». Окрім того, у пресі з`явилася інформація, що за сприяння клану ОСОБА_8 він разом зі своїм партнером Кауфманом узяли під контроль Одеський міжнародний аеропорт…»;
-зобов`язати ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія «1+1» спростувати недостовірну інформацію, оприлюднену в аудіовізуальному творі - програмі телевізійної служби новин «ТСН 19:30 у сюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4 на телеканалі «1+1» (ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія «1+1» ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19:30 годині, стосовно позивача шляхом оголошення ведучим змісту усього тексту резолютивної частини рішення по суті даного спору в ефірі телеканалу «1+1» (ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1») та на веб-сайті tsn.ua у програмі телевізійної служби новин ТСН 19:30 у такий самий ефірний час телевізійної служби новин ТСН 19:30 та розміщення відео з оголошенням ведучим змісту резолютивної частини рішення по суті даного спору на веб-сайті «tsn.ua».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того. що позивачем не було доведено факту поширення відповідачем в ефірі ІНФОРМАЦІЯ_3 в програмі ТСН 19:30 недостовірної інформації та такої, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації позивача інформації, а наданий позивачем диск з відеозаписом не можу бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ факту поширення недостовірної інформації в ефірі програми. Також позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що саме визначений ним відповідач -                                                        ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» є власником сайту «tsn.ua» у мережі Інтернет. Позивачем не доведено факту поширення саме відповідачем  спірної інформації в мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» .
Короткий зміст постанови апеляційного суду
Постановою Київського апеляційного суду від 07 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2022 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що одночасна відмова в позові у зв`язку із неналежністю суб`єктивного складу та необґрунтованістю позовних вимог не допускається. Апеляційний суд зазначив, що місцевий суд по суті спору дійшов правильного висновку про відмову в позові, проте допустив неповне встановлення обставин у справі, зокрема, про те, що ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» не є власником сайту « tsn.ua » у мережі Інтернет. Також апеляційний суд дійшов висновку, що у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно відмовити з тих підстав, оскільки такі не можуть бути належними відповідачами у цій справі.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня                 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 червня 2023 року, у якій просить скасувати зазначені судові рішення та закрити провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а його позовні вимоги до ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія «1+1» задовольнити в повному обсязі.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 29 вересня 2021 року в справі № 661/2744/19, від 12 січня 2022 року в справі № 592/6904/21, від 07 вересня 2022 року в справі № 289/2110/21-ц, від 08 грудня 2022 року в справі № 592/4106/22, від 29 березня 2023 року в справі № 592/5841/22, від 29 березня 2023 року в справі № 760/2206/20, від 26 квітня 2023 року в справі № 454/4356/21, від 31 травня 2023 року в справі № 938/632/20, від 24 травня 2023 року в справі № 357/7840/18, від 09 березня 2023 року в справі № 131/484/21, від 06 жовтня 2021 року в справі № 757/41575/18-ц, від 19 січня 2022 року в справі № 334/7343/19, від 01 березня 2023 року в справі № 753/5944/20 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі № 757/43355/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу
У серпні 2023 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив від                                      ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1», у якому заявник просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначає, що правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивачем не доведено факту поширення ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» в ефірі ІНФОРМАЦІЯ_3 у програмі «ТСН 19:30» недостовірної та такої, що завдає шкоду честі, гідності та ділової репутації позивача інформації.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі 10 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу                                                   № 758/9563/15-ц з Подільського районного суду м. Києва.
Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.
2.Мотивувальна частина
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня  2020 року                     № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі                   № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що за результатами  розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
У пункті 6.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада                       2019 року у справі № 904/4494/18 зроблено висновок, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі  Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен  установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений  інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.
У разі, якщо питання про залучення усіх належних відповідачів у справі про захист честі та гідності  фізичної особи судом першої інстанції не вирішено, суд може відмовити у позові з цих підстав. При цьому, достовірність поширеної інформації, спростування якої є предметом позову, судом не перевіряється.
Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від                            30 вересня 2019 року у справі № 742/1159/18 та від 18 грудня 2019 року у справі № 742/286/17.
Вирішуючи спір, апеляційний суд правильно звернув увагу на те, що позов                         ОСОБА_1 пред`явлено також до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких неможливо ідентифікувати як фізичних. Змінюючи в цій частині рішення місцевого суду, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що суд першої інстанції мав би відмовити в задоволенні позову в цій частині, оскільки такі не можуть бути належними відповідачами у справі.
Апеляційний суд установив, що ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія «1+1» є власником сайту «tsn.ua», що підтверджується листом ТОВ «Інтернет Інвест»                                   № 096 від 25 березня 2016 року, відповіддю Державної служби інтелектуальної власності України від 07 вересня 2016 року № 1-8/7223, тобто належним відповідачем у цій справі.
Відповідно до статті 277 ЦК Україна фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню  за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;  поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, як не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції та практики ЄСПЛ щодо її застосування.
Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду  у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 та постанові Верховного Суду в постанові від 02 червня 2021 року у справі № 757/47672/18.
Згідно з положеннями статті 277 ЦК України та статті 12 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Будь-яких доказів, які б підтверджували вихід ІНФОРМАЦІЯ_3 в телевізійний ефір телеканалу «1+1» випуску програми «ТСН 19:30» із сюжетом під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» судами попередніх інстанцій не здобуто.
Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази поширення  спірного сюжету ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті «tsn.ua». 
З огляду на викладене, правильними є висновки апеляційного суду про те, що позивач не довів своїх позовних вимог, не надав суду доказів поширення інформації саме у тому вигляді, про який йдеться у позовних вимогах.
Отже, правильними є висновки апеляційного суду про те, що за недоведеності поширення недостовірної інформації стосовно позивача, відсутній і юридичний склад дифамаційного правопорушення, що у свою чергу є підставою для відмови в позові.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що постанову суду апеляційної інстанції прийнята без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться значною мірою до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
Висновки апеляційного суду не суперечать правовим позиція Верховного Суду, на які заявник посилався у касаційній скарзі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду по суті вирішення спору. Судом апеляційної інстанції правильно застосовано норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 89 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без  змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Ураховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 вересня 2022 року у незміненій при перегляді апеляційним судом частині, та постанову Київського апеляційного суду від 07 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                М. Є. Червинська
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                             В. М. Коротун