ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/5008/23
Провадження № 22-ц/4820/1864/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,
секретар судового засідання Цугель А.О.
за участю: сторін та представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 , яка подана його представником  ОСОБА_1 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2023 року (суддя Колієв С.А.).
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.06.2018 у справі №686/1368/16-ц стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.01.2016 і до повноліття дитини. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання, в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.01.2016 і до досягнення їх спільною дитиною трьох років. 
За вказаним рішенням був виданий виконавчий лист, який був звернутий до примусового виконання. 
Вказував, що з часу ухвалення вказаного рішення у нього змінився сімейний стан, у зв`язку з тим. що він удруге одружився та у вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 . 
Станом на даний час його дружина та син перебувають на його утриманні. Крім того, на його утриманні перебуває його непрацездатна мати ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю 3 групи, отримує пенсію по інвалідності розмір якої не може забезпечувати її потреби в повному обсязі. 
За таких обставин просив суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.06.2018 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог повністю. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що у позивача на утриманні перебувають одна малолітня дитина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружина ОСОБА_8 , а також непрацездатна мати ОСОБА_9 , яка є пенсіонеркою та особою з інвалідністю III групи довічно, має невеликий розмір пенсії та хворіє, у зв`язку з чим проходить періодичне стаціонарне лікування за призначенням лікаря 2 рази на рік. Крім того, не враховано, що у позивача станом на момент розгляду даної судової справи відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається також на те, що зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни майнового стану підставою для зміни розміру аліментів.
ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Вказує, що позивачем не надано належних доказів у підтвердження обставин на які він посилається, а саме щодо перебування на його утриманні дитини, дружини та матері. Окрім того, позивачем не надано доказів суду щодо погіршення його матеріального становища, а тому підстав для зменшення розміру аліментів не має.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу.
Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає. Суд першої інстанції з`ясував обставини справи повно та правильно, проте, не дотримався положень статей 19, 274 ЦПК України.
Відповідно до пункту 3  статті 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.
Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.
У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України.)
Враховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі, вона є справою що виникають із сімейних правовідносин, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.
Справа у спорі про зменшення розміру аліментів має розглядатися судом за правилами загального позовного провадження.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункту 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).
За таких обставин, порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції відповідно до пункту 7 частини третьої статті 376 ЦПК України та розгляду справи по суті заявлених вимог.
При ухваленні нового судового рішення апеляційний суд приймає до уваги таке. 
Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від цього шлюбу вони мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року у справі №686/1368/16-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_5 у розмірі  частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи х 20 січня 2016 року, щомісячно, та до повноліття дитини.
07.10.2018 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_7 .
Позивач  ОСОБА_3 перебуває на військовій службі по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 , розмір його грошового забезпечення за період з січня 2023 року по липень 2023 року в загальній сумі склав 187802 грн 84 коп.
Дружина позивача ОСОБА_8 є засновником та директором ТОВ «Агро-1992», основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Мати позивача ОСОБА_9 є особою з інвалідністю 3 групи (загальне захворювання) та отримує пенсію по інвалідності. За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_9 у 28.12.2021 набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до ст.141 СК України,  мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з роз`ясненнями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Звертаючись до суду із позовом, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду на утримання дочки ОСОБА_10 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку боржника, як на підставу зменшення розміру аліментів на утримання  дочки позивач посилався на зміну сімейного стану через народження сина та на погіршання свого матеріального стану після винесення рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від  18.06.2018 у зв`язку з перебуванням на його утриманні непрацездатних осіб (дружини та матері). 
Зазначені обставини свідчать про те, що сімейний стан позивача в порівнянні з тим, який був на час прийняття рішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області  18.06.2018 дійсно змінився.
В той же час, із наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що дохід позивача у вигляді заробітної плати у 2023 році збільшився, оскільки за повідомленням органу ДВС за період з 01.01.2023 по 01.08.2023 на виконання виконавчого листа №686/1368/16-ц (ВП 56845606) з заробітку ОСОБА_3 стягувались на користь ОСОБА_4 аліменти: в січні 2023 року – 15501,8 грн, в лютому 2023 року – 19139,97 грн, у березні 2023 року – 8183,24 грн, у квітні 2023 року – 8183,24 грн, у травні 2023 року – 7317,76 грн, у червні 2023 року – 10793,84 грн, у липні 2023 року – 12263,25 грн (а.с. 89).
Аналіз зазначених доказів свідчить про те, що матеріальний стан позивача за період з 2018 року по день звернення до суду з позовом (20.02.2023) не тільки не погіршився, а навпаки покращився. 
Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що його мати ОСОБА_9 , яка є особою з інвалідністю 3 групи (загальне захворювання) перебуває на його утриманні та не має інших осіб в сім`ї, що можуть надавати їй допомогу. 
Разом з тим, письмові докази у справі свідчать, що дружина позивача є працездатною і не перебуває на утриманні позивача.
Аналіз зазначених обставин свідчить про те, що в межах заявлених позовних вимог та наданих суду доказів, відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дочки через зміну матеріального стану платника аліментів в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення суду.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що сама по собі зміна сімейного становища платника аліментів без доведення того, що це вплинуло на можливість платника аліментів виплачувати аліменти в раніше визначеному судовим рішенням розмірі, є самостійною та достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.
При цьому колегія суддів виходить з того, що ст. 192 СК України дійсно передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійні підстави для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасного настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану.
Проте, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст. 81 ЦПК України).
Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч.1 ст. 84 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з ОСОБА_8 має сина ОСОБА_11 . 
Отже, саме позивач повинен був довести обставини, які мають значення для вирішення спору за ст. 192 СК України, зокрема, і те, що зміна його сімейного становища вплинула на можливість виплачувати ним аліменти на утримання дочки ОСОБА_10 в раніше визначеному судовим рішенням розмірі та надати відповідні докази, що позивачем зроблено не було.
При цьому, колегія суддів вважає, що згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Колегія суддів виходить з того, що розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_10 відповідно до рішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області  від 18.06.2018 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще сина ОСОБА_11 , без підтвердження того, що народження другої дитини та необхідність її утримання вплинула на можливість сплачувати аліменти на дочку у раніше визначеному судовим рішенням розмірі, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачкою – дочки ОСОБА_10 , та суперечитиме її інтересам.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана його представником ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В позові ОСОБА_3 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                                А.П. Корніюк

       О.І. Талалай