ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 жовтня 2023 року           справа №200/17987/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року у справі № 200/17987/21 (головуючий суддя І інстанції Льговська Ю.М.), складеного в повному обсязі 21 листопада 2022 року, у справі № 200/17987/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій, -

                                                                 ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:
визнання протиправними дій відповідача, які виразились у незастосуванні при розрахунку пенсії за віком позивачеві показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017-2019 роки, при призначенні пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачеві із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017-2019 року, при призначенні пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 01 травня 2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум (позовні вимоги викладено в редакції позовної заяви від 18 січня 2022 року). 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які виразились у незастосуванні при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017-2019 роки, при призначенні пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017-2019 року, при призначенні пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 01 травня 2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, який він був на час призначення пенсії.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
З 07 грудня 2010 року ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу».
З 01 травня 2020 року автоматизованим способом позивача переведено на пенсію за віком, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 22 квітня 2020 року.
За відомостями витягу з пенсійної справи від 12 серпня 2022 року застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за три календарні роки, що передують 2017 року, тобто за 2014-2016 роки.
21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017-2019 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.
Листом від 16 листопада 2021 року № 18238-17179/Ч-15/8-0500/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача про те, що з 01 березня 2021 року після проведення перерахунку середній заробіток за три попередні роки (2014 - 2016) збільшився на коефіцієнт 1, 11 та склав 5 426,60 грн проти 3 764,40 грн. Тобто, при призначені пенсії, переведенні з закону на закон та здійсненні перерахунків було дотримано вимоги чинного законодавства України з питань пенсійного забезпечення та немає підстав для застосування показника середнього заробітку за три попередні роки (2017-2019).
Не погоджуючись із рішенням та діями відповідача, позивач звернувся із даним  позовом до суду.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії, виходячи з показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені  Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі –Закон № 1058).
Статтею 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в   солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною статті 45 Закону України 1058 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
За приписами частини 2 статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У той же час, частиною 3 статті 45 Закону України 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. 
Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Зазначені висновки щодо здійснення призначення пенсії, а не переведення згідно з частиною 3 статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №876/5312/17 (провадження № 11-731апп18).
У постановах Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 520/6808/17, від 19.12.2018 року у справі № 577/5248/16-а зазначено, що частиною 3 статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. В при такому переведенні на інший вид пенсії показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Водночас, у випадках звернення особи до територіальних органів пенсійного фонду із заявами про переведення з пенсії, призначеної на підставі іншого закону, ніж Закон № 1058, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, така особа вважається такою, що звертається за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV вперше. В таких випадках до спірних правовідносин не застосовується частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV.
Таким чином, отримуючи пенсію за Законом України “Про Державну службу” позивач не користувалась жодним із видів пенсій, встановлених Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, тому, призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у 2020 році відбулось вперше.
Відтак, дії відповідача щодо використання показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки при призначенні пенсії у 2020 році по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними, а порушене права позивача має бути відновленим.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області -  залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року у справі № 200/17987/21  – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2023 року.

Судді                                                                                                   А.В. Гайдар
                                                                                                             Е.Г. Казначеєв
                                                                                                         І.Д.Компанієць