ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           26 жовтня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/2282/19	

Головуючий суддя І інстанції – Озерянська С.І.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Шальєвої В.А., Сафронової С.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 року в адміністративній справі №160/2282/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза"  до  виконавчого комітету Дніпровської міської ради,   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради  про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними та нечинними пунктів правил, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гінза" звернулось до суду з позовом до виконавчого комітету Дніпровської міської ради,   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, в якому просило:
- визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо неприведення рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129, яким затверджені Правила приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, у відповідність до Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" у зв`язку з прийняттям розпорядження Кабінету Міністрів від 10.03.2017 №166-р та у зв`язку з прийняттям Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказу від 01.12.2018 №316;       
- зобов`язати відповідача привести рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129, яким затверджені правила приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, у відповідність із Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" та іншим чинним законодавством протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням суду у цій справі; 
- визнати незаконними та нечинними пункти Правил приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, які затверджені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015        №129:п. 2.4.1. в частині щодо посилань на Правила № 37, п. 3.3. у повному обсязі, п. 5.1. в частині щодо посилань на Правила №37, п. 6.5. в частині щодо подання Водоканалу для укладання Договору паспорту водокористувача (підприємства) та субабонентів (у разі їх наявності), п. 6.6. у повному обсязі, розділ 8. у повному обсязі, Додаток № 1 у повному обсязі.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА до виконавчого комітету Дніпровської міської ради було задоволено частково.
Зобов`язано виконавчий комітет Дніпровської міської ради привести рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 року №129, яким затверджені Правила приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, у відповідність із Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням суду у цій справі.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА» за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Дніпровської міської ради судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Відмовлено Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА».       
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 5 763,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №214 від 20.03.2019 року.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат було задоволено частково.
Стягнуто з виконавчого комітету Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеної частини позовних вимог у розмірі 25333.33 грн. 
Вказані судові рішення були оскаржені в апеляційному порядку.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА»  було задоволено частково.
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради було залишено без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року по справі №160/2282/19  було змінено, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА» до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними та нечинними пунктів правил - задовольнити частково.
Зобов`язати виконавчий комітет Дніпровської міської ради привести рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 року №129, яким затверджені Правила приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, у відповідність із Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням суду у цій справі.
Позовну вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА» про визнання незаконними та нечинними пунктів Правил приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, які затверджені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 року № 129: п. 2.4.1. – в частині щодо посилань на Правила № 37, п. 3.3. – у повному обсязі, п. 5.1. – в частині щодо посилань на Правила №37, п. 6.5. – в частині щодо подання Водоканалу для укладання Договору паспорту водокористувача (підприємства) та субабонентів (у разі їх наявності), п. 6.6. – у повному обсязі, розділ 8. – у повному обсязі, Додаток № 1 – у повному обсязі – залишити без розгляду.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА» за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Дніпровської міської ради судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня); в задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Відмовлено Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10        000   грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА». 
В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року по справі №160/2282/19 було залишено без змін.
Також, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року по справі №160/2282/19  залишено без змін.
Вказані судові рішення були оскаржені в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 17.04.2023 року, касаційні скарги виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпроводоканал», Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" було задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №160/2282/19 скасовано в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання виконавчого комітету Дніпровської міської ради привести рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129, яким затверджені правила приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, у відповідність із Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" та іншим чинним законодавством протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням суду у цій справі,        у цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №160/2282/19 були скасовані в частині позовної вимоги про визнання незаконними та нечинними деяких пунктів Правил приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, які затверджені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129: п.2.4.1. в частині щодо посилань на Правила № 37, п. 3.3. у повному обсязі, п. 5.1. в частині щодо посилань на Правила №37, п. 6.5. в частині щодо подання Водоканалу для укладання Договору паспорту водокористувача (підприємства) та субабонентів (у разі їх наявності), п.  6.6. у повному обсязі, розділ 8. у повному обсязі, Додаток № 1 у повному обсязі, в цій частині справу №160/2282/19 направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
В частині позовної вимоги про визнання        незаконною бездіяльності виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо неприведення рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129, яким затверджені Правила приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра,        у відповідність до Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" у зв`язку з прийняттям розпорядження Кабінету Міністрів від 10.03.2017 №166-р та у зв`язку з прийняттям Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказу від 01.12.2018        №316        рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №160/2282/19 було залишено без змін.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №160/2282/19 було  скасовано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 року  прийнято до провадження адміністративну справу № 160/2282/19.
25.05.2023 року представником  позивача  до суду було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України та здійснення розподілу судових витрат шляхом повернення з Державного бюджету судового збору, сплаченого за подання позову, апеляційної та касаційної скарг та стягнення з виконавчого комітету Дніпровської міської ради витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 160/2282/19 було задоволено частково.
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними та нечинними пунктів правил в  частині позовних вимог про визнання незаконними та нечинними деяких пунктів Правил приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, які затверджені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129: п.2.4.1. в частині щодо посилань на Правила № 37, п. 3.3. у повному обсязі, п. 5.1. в частині щодо посилань на Правила №37, п. 6.5. в частині щодо подання Водоканалу для укладання Договору паспорту водокористувача (підприємства) та субабонентів (у разі їх наявності), п.       6.6. у повному обсязі, розділ 8. у повному обсязі, Додаток № 1 у повному обсязі було  залишено без розгляду.
Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Гінза» у стягненні  судових витрат на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 
Відмовлено Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Не погодившись частково з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гінза" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене судове рішення в частині, якою відмовлено позивачу у стягненні витрат на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити клопотання про розподіл судових витрат.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції помилково було зазначено про те, що питання відносно розподілу судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг має бути вирішено виключно судом, який переглядав такі рішення та безпідставно відмовлено у стягненні витрат на правничу допомогу.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у здійсненні розподілу судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка їх сплатила, не має права на стягнення останніх у разі залишення позовної заяви без розгляду за її власною заявою. Зауважено, що вирішення питання відносно розподілу судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, має бути вирішено виключно судом, який переглядав такі рішення.
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Відповідно до вимог статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.  
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З аналізу наведених норм вбачається, що особа, яка сплатила судовий збір або понесла витрати на правничу допомогу, не має права на їх повернення або стягнення у разі залишення позовної заяви без розгляду за її власною заявою.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, постановою Верховного Суду від 17.04.2023 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №160/2282/19 скасовано в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання виконавчого комітету Дніпровської міської ради привести рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129, яким затверджені правила приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, у відповідність із Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" та іншим чинним законодавством протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням суду у цій справі,   у цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №160/2282/19 були скасовані в частині позовної вимоги про визнання незаконними та нечинними деяких пунктів Правил приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, які затверджені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129: п.2.4.1. в частині щодо посилань на Правила № 37, п. 3.3. у повному обсязі, п. 5.1. в частині щодо посилань на Правила №37, п. 6.5. в частині щодо подання Водоканалу для укладання Договору паспорту водокористувача (підприємства) та субабонентів (у разі їх наявності), п.  6.6. у повному обсязі, розділ 8. у повному обсязі, Додаток № 1 у повному обсязі, в цій частині справу №160/2282/19 направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
В частині позовної вимоги про визнання   незаконною бездіяльності виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо неприведення рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129, яким затверджені Правила приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра,   у відповідність до Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" у зв`язку з прийняттям розпорядження Кабінету Міністрів від 10.03.2017 №166-р та у зв`язку з прийняттям Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказу від 01.12.2018   №316   рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №160/2282/19 було залишено без змін.
Отже, з зазначених обставин справи видно, що судом касаційної інстанції було констатовано безпідставність двох позовних вимог немайнового характеру, що в силу ст. ст. 134, 139 КАС України зумовлює відсутність правових підстав для здійснення розподілу судових витрат шляхом стягнення на користь позивача за рахунок відповідача понесених витрат на сплату судового збору та професійну правничу допомогу та визначено необхідність направлення на новий розгляд позовної вимоги про визнання незаконними та нечинними деяких пунктів Правил приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, які затверджені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129.
В свою чергу, за результатом розгляду заяви позивача про залишення позову без розгляду, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 року  позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними та нечинними пунктів правил в  частині позовних вимог про визнання незаконними та нечинними деяких пунктів Правил приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпра, які затверджені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129: п.2.4.1. в частині щодо посилань на Правила № 37, п. 3.3. у повному обсязі, п. 5.1. в частині щодо посилань на Правила №37, п. 6.5. в частині щодо подання Водоканалу для укладання Договору паспорту водокористувача (підприємства) та субабонентів (у разі їх наявності), п.       6.6. у повному обсязі, розділ 8. у повному обсязі, Додаток № 1 у повному обсязі було  залишено без розгляду.
В наведеній частині ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 року учасниками справи не оскаржується.
Відтак, оскільки позивач подав заяву про залишення позову без розгляду і таку задоволено судом, то в силу приписів ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 134,  ч. 1 ст. 139 КАС України відсутні правові підстави як для повернення, так і стягнення на його користь судового збору і витрат на правничу допомогу.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності часткового задоволення апеляційної скарги позивача та зміни ухвали суду першої інстанції  в частині, якою відмовлено позивачу у стягненні витрат на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції даної постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до   ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст.  315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" – задовольнити частково.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 року в адміністративній справі №160/2282/19 – змінити, шляхом викладення її мотивувальної частини, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Гінза" у стягненні витрат на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, в редакції даної постанови. 
В іншій частині ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 року в адміністративній справі №160/2282/19 -  залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених       п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.           
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова