ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/263/23  Номер провадження 33/814/1287/23	Головуючий у 1-й інстанції Рябченко  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року 	м. Полтава	

       Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Чемерис А.К., за участі адвоката Нагайника М.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Нагайника Миколи Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шишацького районного суду районного суду Полтавської області від 03 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Шишацького районного суду районного суду Полтавської області від 03 травня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 08 березня 2023 року, в 22 години 40 хвилин, на автошляху Носи – Воскобійники, керував автомобілем FIAT TEMPRA, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Нагайник М.Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що працівниками поліції було здійснено огляд неналежним приладом, також вказує на безпідставність зупинки керованого ним транспортного засобу. 

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.    
Відповідно до положень п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про скоєння правопорушення серії ДПР18 № 242135 від 08 березня 2023 року; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 08 березня 2023 року; тестуванням на алкоголь за допомогою приладу «ALCOTEST 6820» 08 березня 2023 року в 23 години 01 хвилину, результат тесту – 1,88 %.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що показники газоаналізатору «Alcotest 6820» не можуть вважатися допустимим доказом, апеляційний суд звертає увагу на те, що Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6820» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». Розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.
Згідно із результатами тестування на алкоголь до протоколу серії ДПР 18 № 242135 від 08 березня 2023 року, останній раз калібрування приладу № ARСС-0190 відбувся 14 лютого 2023 року, тобто у межах встановленого законом строку.
За таких обставин, у суду відсутні підстави для сумніву у достовірності отриманих у ході проведення перевірки даних.
Доводи апеляційної скарги щодо неналежності та недопустимості відеозапису з нагрудних камер поліцейських, як доказу його вини у вчиненні адміністративного правопорушення – є безпідставними.
Згідно п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03 лютого 2016 року № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.
Так, долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних відеокамер поліцейських, складається із декількох файлів, які містяться на матеріальному носії інформації.
У ході їх дослідження встановлено, що 08 березня 2023 року гр. ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими патрульної поліції, у зв`язку з тим, що керований особою транспортний засіб рухався по невизначеній траєкторії, зі заносами узбіччя, що, зокрема, може свідчити про технічну несправність автомобіля, що уповноважувало поліцейського на зупинку такого транспортного засобу. 
ідеозапис з нагрудних камер поліцейських був безперервним і на ньому зафіксовані спілкування та усі події, що відбувалися з моменту виявлення патрульним поліцейським факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння до моменту завершення складання працівниками патрульної поліції відповідного протоколу про  адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.9а ПДР України.
Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння – є тотожними з позицією захисту в суді першої інстанції, які отримали належну правову оцінку і з якою погоджується апеляційний суд.
Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з додержанням вимог ст. 33 КУпАП.
Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою – відсутні. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Нагайника Миколи Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Шишацького районного суду районного суду Полтавської області від 03 травня 2023 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.     
       
Суддя Полтавського апеляційного суду                                  Ю. В. Дряниця