Ухвала
 
04 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 761/6087/22
провадження № 61-14085 ск 23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.розглянувши касаційну скаргу Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан» на постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання спростувати інформацію та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати недостовірною, такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію поширену про нього ІНФОРМАЦІЯ_2 на вебсайті «Фейсбук» в публікації під назвою: «Знайомтеся,               це суддя у відставці - ОСОБА_1 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати власника сторінки проєкту «PROSUD» у Facebook Громадську організацію «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан» (далі - ГО «ВО «Автомайдан») видалити спірну публікацію із вказаного веб посилання; стягнути з відповідача на свою користь 500 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
 
2.       Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2022 року позов залишено без задоволення.
 
3.       Постановою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року (повний текст якої складено 12 вересня 2023 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кравцем Р. Ю., задоволено. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2022 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. Позов задоволено частково. Визнано недостовірною й такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію поширену про нього ІНФОРМАЦІЯ_2 на вебсайті «Facebook» в публікації під назвою: «Знайомтеся, це суддя у відставці - ОСОБА_1» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1, такого змісту: «У 2004 році тоді ще суддя ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив ДТП в центрі Донецьку в результаті якого загинуло двоє дітей - 10 і 12 років. Суддя довгий час перебував під слідством, але до суду справа так і не дійшла оскільки за період слідства померли батьки дітей і справу закрили через відсутність потерпілих…». Зобов`язано власника сторінки проєкту «PROSUD» у Facebook - ГО «ВО «Автомайдан» видалити спірну публікацію з вебпосилання: ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ГО «ВО «Автомайдан» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
4.       28 вересня 2023 року ГО «ВО «Автомайдан» подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 листопада 2022 року.
 
5.       В касаційній скарзі ГО «ВО «Автомайдан» заявила клопотання про відстрочення їй сплати судового збору за подання касаційної скарги в цій справі, посилаючись на те, що вона є неприбутковою організацією, тобто фактично не здійснює жодної господарської діяльності, яка б дозволяла отримати дохід з якого можна було б сплатити судовий збір.
 
6.       Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
7.       Згідно з частинами першою, третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
8.       Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
 
9.       За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.
 
10.   Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (рішення ЄСПЛ у справах «Гоффманн проти Німеччини» (Hoffmann v. Germany), «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland»)).
 
11.   ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).
 
12.   В постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що юридична особа не позбавлена права звернутися з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.
 
13.   Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
14.   Також частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
15.   Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року установлено на рівні 2 481,00 грн.
 
16.   Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом в лютому 2022 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
 
17.   Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особоюстановила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
 
18.   Таким чином, за подання касаційної скарги в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягає сплаті судовий збір в розмірі 10 000,00 грн (500 000,00 х 1 % х 200 %), а в частині вимоги про визнання інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання спростувати інформацію - 1 984,80 грн (2 481,00 х 0,4 х 200 %).
 
19.   При цьому Верховним Судом враховано визначені скаржником межі касаційного оскарження (перегляд постанови апеляційного суду в повному обсязі), тобто ставку судового збору за вимогу майнового характеру необхідно рахувати від заявленої позивачем ціни позову.
 
20.   З метою забезпечення дотримання гарантованого статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції права сторони на касаційний перегляд справи та з урахуванням того, що скаржник є неприбутковою організацією і обґрунтувала наявність в неї перешкод у сплаті судового збору на день подання касаційної скарги, клопотання ГО «ВО «Автомайдан» необхідно задовольнити і відстрочити їй сплату судового збору в розмірі 11 984,80 грн за подання касаційної скарги в цій справі.
 
21.   Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
22.   Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
23.   Також частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
24.   Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1  частини другої статті 389 ЦПК України вказуючи на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду.
 
25.   Доводи касаційної скарги містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
26.   Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.
 
27.   З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 136, 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Клопотання Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан» про відстрочення сплати судового збору задовольнити.
 
2.       Відстрочити Громадській організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан» сплату судового збору в розмірі 11 984 (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 коп. до ухвалення судового рішення у справі.
 
3.       Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, зобов`язання спростувати інформацію та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан» на постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року.
 
4.       Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 761/6087/22.
 
5.       Надіслати цю ухвалу особі, яка подала касаційну скаргу, та учасникам справи, яким додатково надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
6.       До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                               /підпис/                       В. В. Пророк

                                                         /підпис/                       А. І. Грушицький

                                                         /підпис/                       Є. В. Петров