КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/11877/2023
справа №761/23817/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року                                                                                                м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Мережко М.В., Соколової В.В.
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Халупного Андрія Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 березня 2023 року, ухвалене під головуванням ОСОБА_2 ,
у справі за позовом Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, -
 
встановив:
 
У серпні 2020 року Товариство співвласників багатоквартирного будинку "Комфорт" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує тим, що ТСББ «Комфорт» створено у 2016 році власниками житлових на нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 14 грудня 2006 року, житловий комплекс та гаражний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , прийнято на баланс ТСББ «Комфорт».
Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_2 та гаражного боксу АДРЕСА_3 .
З метою забезпечення належного утримання і експлуатації багатоквартирного будинку позивачем укладено відповідні договори.
Відповідно до витягу з протоколу загальних зборів ТСББ «Комфорт» від 09 грудня 2017 року визначено обов`язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2018 рік, які становлять для власників квартир - 4,89 грн за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території; 1,87 грн за 1 кв.м на утримання служби консьєржів; для власників гаражного боксу - 18,33 грн за 1 кв.м. на утримання та обслуговування багатобоксового підземного гаражу.
Відповідно до витягу з протоколу № 1 загальних зборів ТСББ «Комфорт» від 15 грудня 2018 року визначено обов`язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2019 рік, які становлять для власників квартир - 6,33 грн за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території; 2,17 грн за 1 кв.м на утримання служби консьєржів; для власників гаражного боксу - 19,67 грн за 1 кв.м. на утримання та обслуговування багатобоксового підземного гаражу.
Вказує, що позивач надавав послуги, відповідач споживала надані позивачем комунальні послуги, однак свої зобов`язання по сплаті за останні не виконувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2019 року:
- по квартирі АДРЕСА_2 - 65 183,01 грн.;
- по гаражному боксу № НОМЕР_1 - 8 890,00 грн.
Крім того, оскільки відповідач належним чином не виконувала власні зобов`язання, позивач просить стягнути нараховані 3% річних та інфляційні втрати.
Оскільки в досудовому порядку відповідач відмовляється сплатити суму заборгованості, то позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.
Відповідно до статті статті 625 ЦК України відповідачка повинна сплатити суму заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 65 183,01 гривень, з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 8 982,02 гривень, а також 3% річних від простроченої суми - 4 715,00 гривень.
Також відповідачка повиннна сплатити суму заборгованості за утримання гаражного боксу - 8 890,00 гривень, з урахуванням інфляційних втрат - 643,00 гривень та 3% річних - 1225,02 гривень.
Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 65 183,01 гривень, інфляційні втрати - 8 982,02 гривень і 3% річних - 4 715,00 гривень та заборгованість за утримання гаражного боксу 8 890,00 гривень, інфляційні втрати - 643,00 гривень і 3% річних - 1 225,02 гривень, разом - 89 638,05 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі - 2 102,00 гривень.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 березня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 62 168,92 гривень, інфляційні втрати в розмірі 8 532,92 грн та 3% річних в розмірі 4 479,25 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» заборгованість за утримання гаражного боксу в розмірі 8 890,00 гривень, інфляційні втрати в розмірі 643,00 грн та 3% річних в розмірі 1 225,02 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 996,90 грн.
Не погодишвись з ухваленим рішенням, адвокатом Халупним А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не дослідив належним чином докази та аргументи надані відповідачкою.
Вказує, що у наданих позивачем документах на підтвердження своїх позовних вимог не вказано строк виконання зобов`язання, а загалом рішенням загальних зборів встановлено лише розмір самих внесків без чіткого порядку чи вказівки про їх сплату. Це свідчить про те, що застосування правових наслідків у формі стягнення інфляційних втрат та 3% річних не є можливим.Позивач не надав жодної інформації про пропуск відповідачкою строків виконання зобов`язання, а лише представив суду розрахунок без його належного доведення та правової підстави.
Зазначає, що за наявності заборгованості за спожиті комунальні послуги виконавець звертається з претензією (позовом) до відповідного співвласника, який за інформацією, що надана уповноваженою особою на письмовий запит виконавця, не виконав належним чином зобов`язання з оплати комунальних послуг.
Позивачем не надано документального підтвердження наявності прав у нього на укладення колективного договору з виконавцями житлово-комунальних послуг.
Стверджує, що судом першої інстанції невірно застосовано норми права та визначено правовідносини у зв`язку з цим.
Згідно листа Мінрегіону від 26 квітня 2011 року №7/15-4687 визначені законом мета і предмет діяльності ОСББ не передбачають провадження об`єднанням господарської діяльності, а тому ОСББ не є суб`єктом господарювання і не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". У свою чергу послуга з управління згідно пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належить до переліку житлово-комунальних послуг та є результатом здійснення господарської діяльності.
Уважає, що позивач в силу вказівок закону не може бути суб`єктом господарювання та надавати послуги, відтак визначення його статусу як «управителя» є невірним, як і застосування Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо розміру та порядку сплати внесків та платежів.
Стверджує, що позивачем не враховано оплату послуг, оскільки остання регулярно здійснювала оплату на рахунок теплопостачальної організації, де вказувала призначення платежу «через ТСББ «КОМФОРТ». Таким чином, ці суми зараховувалися на рахунок постачальника як оплата від споживача.
Мотивуючи наведеним, просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
26 вересня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСББ "ТСББ "Комфорт" на апеляційну скаргу.
На спростування доводів апеляційної скарги вказує, що згідно частини 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Рішенням Загальних зборів ТСББ "Комфорт" від 15 грудня 2018 року затверджено Порядок сплати внесків та платежів. Пунктом 5.2 порядку визначено, що регулярний внесок співвласника здійснюється на утримання будинку та прибудинкової території не пізніше 26-го числа кожного місяця, що настав за розрахунковим.
Також хибними є доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем не надано доказів, що дозволяють йому укладати договори від імені співвласників, відтак бути належним стягувачем.
Позивач вказує, що є колективним споживачем комунальних послуг у відповідності до статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та вправі вимагати у відповідача оплати спожитих ним комунальних послуг, а також платежів на утримання будинку і прибудинкової території.
Вказує, що за договором №11101120 від 12 жовтня 2018 року розрахунки між постачальником послуг та колективним споживачем, яким є позивач, не передбачено можливості окремих споживачів, які не є сторонами та підписантами договору, здійснювати оплату безпосередньо на рахунок постачальника послуг. Вказує, що відповідач принципово перераховує кошти безпосередньо на рахунок постачальника послуг з опалення КП "Київтеплоенерго", не бажаючи здійснювати такі оплати на рахунок позивача, який у свою чергу, здійснює оплати за спожиті послуги опалення на умовах вказаного договору.
Зазначає, що сплачені у такий спосіб кошти є безпідставно перерахованими і з часом повертаються платнику.
Вказує, що зазначення у призначенні платежу "через ТСББ "Комфорт" не дає підстав ні позивачу, ні надавачу послуг з теплопостачання (сторони Договору №11101120) враховувати сплачені таким чином скаржником кошти в рахунок взаєморозрахунків за вищевказаним договором.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено  обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора  вимагати сплату грошей за надані послуги.
Суд вказав, що відповідачка не надала суду доказів, що послуги не надавались або надавались не в повному обсязі, не надано доказів що рішення загальних зборів були скасовані чи визнані недійсними.
Відхиливши докази оплати комунальних послуг, наданих відповідачкою, суд вказав, що з даних квитанцій убачається, що ОСОБА_1 сплачувала за комунальні послуги на рахунок ПАТ «Київенерго», що суперечить умовам договору, укладеного між ПАТ «Київенерго» та ТСББ «Комфорт». Крім того, позивачем здійснено перерахунок заборгованості відповідачки згідно наданих ОСОБА_1 показників квартирного обліку теплової енергії, а також лічильників холодної та гарячої води.
Судом установлено, що відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_4 та гаражного боксу № НОМЕР_1 , площею 21,2 кв.м. по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право власності КВ №69329 та ГБ №71532 (а.с. 21-22).
Відповідно до пункту 1 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Товариство співвласників багатоквартиного будинку "КОМФОРТ", затвердженого рішенням загальних зборів, ТСББ "КОМФОРТ"  створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, сприяння використанню їхнього власного майна, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається чинним законодавством України.
Згідно пункту 11 Статуту рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до даних до витягу з протоколу загальних зборів ТСББ «Комфорт» від 09 грудня 2017 року, обов`язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2018 рік, для власників квартир становлять - 4,89 грн. за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території; 1,87 грн. за 1 кв.м на утримання служби консьєржів; для власників гаражного боксу - 18,33 грн. за 1 кв.м. на утримання та обслуговування багатобоксового підземного гаражу та цільові внески на створення ремонтного фонду - 10% від суми платежів на утримання будинку та прибудинкової території (том 1 а.с. 23).
Відповідно до даних витягу з протоколу №1 загальних зборів ТСББ «Комфорт» від 15 грудня 2018 року визначено, що обов`язкові щомісячні платежі та внески до бюджету ТСББ «Комфорт» на 2019 рік становлять для власників квартир - 6,33 грн. за 1 кв.м на утримання будинку та прибудинкової території; 2,17 грн. за 1 кв.м на утримання служби консьєржів; для власників гаражного боксу - 19,67 грн. за 1 кв.м. на утримання та обслуговування багатобоксового підземного гаражу та цільові внески на створення ремонтного фонду - 10% від суми платежів на утримання будинку та прибудинкової території (том 1 а.с. 24, 124).
Рішенням загальних зборів ТСББ «Комфорт» від 15 грудня 2018 року затверджено порядок сплати внесків та платежів.
Згідно пункту 5.2 регулярний внесок співвласників на утримання будинку та прибудинокової території здійснюється не пізніше 26-го числа кожного місяця, що настає за розрахунковим.
Згідно даних розрахунку заборгованості, доданого до позову, заборгованість ОСОБА_1   за період з березня 2017 року по грудень 2018 року становить 65 183,01 гривень, що складається з: витрат на утримання будинку та прибудинкової території - 16 319,16 грн; витрат на оплату консьєржів 5 847,54 грн; цільових внесків на формування загального ремонтного резервного фонду - 2 216,70 грн; опалення - 36 819,50 грн; опалення місць загального користування (МЗК) - 2 346,85 грн; холодне водопостачання - 875,66 грн; гаряче водопостачання та водовідведення - 757,60 грн. (том 1 а.с. 8).
Згідно даних розрахунку заборгованості, доданого до позову, заборгованість ОСОБА_1 за послуги з управління гаражним боксом № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2019 року становить 8 890,00 гривень (том 1 а.с. 10).
30 жовтня 2001 року між акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" та ТСББ "Комфорт" укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №11-0120-3, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором (том 1 а.с. 25-28).
12 жовтня 2018 року між КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державноїї адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" та ТСББ "КОМФОРТ" укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №1110120, предметом якого є поставка теплової енергії споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання.
Відповідно квитанції №0.0.1139274854.1 від 20 вересня 2018 року на рахунок ПАТ "Київенерго" сплачено 14060,91 гривень. У графі призначення платежу вказано "оплата за опалення за період з 01 грудня 2017 року по 05 квітня 2018 року ТСББ Комфорт дог. №110120 від 30 жовтня 2001 року (а.с.164).
Згідно квитанції №0.0.1231914872.1 від 08 січня 2019 року ОСОБА_1 на рахунок ПАТ "Київенерго" сплачено 6 150,70 гривень. У графі призначення платежу вказано "оплата за опалення за період з 27 жовтня 2018 року по 01 січня 2019 року ч/з ТСББ "Комфорт" дог. 110120 від 30 жовтня 2001 року (а.с. 165).
30 січня 2019 року ОСОБА_1 на рахунок ПАТ Київенерго сплачено 3524,85 гривень, що підтверджується даними квитанції №0.0.1254346730.1 від 30 січня 2019 року. У зграфі призначення платежу вказано "оплата за опалення за пероід з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2019 року ч/з ТСББ "Комфорт" дог. 110120 від 30 жовтня 2001 року (а.с. 166).
Згідно квитанції №0.0.1289209076.1 від 07 березня 2019 року ОСОБА_1 на рахунок ПАТ "Київенерго" сплачено 3 158,72 гривень. У графі призначення платежу вказано "оплата за опалення за період з 27 жовтня 2018 року по 01 січня 2019 року ч/з ТСББ "Комфорт" дог. 110120 від 30 жовтня 2001 року (а.с. 167).
Згідно квитанції №0.0.1308028520.1 від 25 березня 2019 року ОСОБА_1 на рахунок ПАТ "Київенерго" сплачено 3834,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "оплата за опалення за період з 21 жовтня 2016року по 01 березня 2019 року ч/з ТСББ "Комфорт" дог. 1110120 від 30 жовтня 2001 року (а.с. 168).
Згідно даних довідки про заборгованість ОСОБА_1 за квартиру АДРЕСА_5 , виданої головним бухгалтером ТСББ "Комфорт" заборгованість за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2019 року складає 64799,40 гривень (а.с. 189-190).
Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
Згідно статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно.
Відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори (стаття 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").
Згідно статті 16 вказаного Закону Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.
Згідно з положеннями частини 5 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Доводи адвоката Халупного А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 щодо того, що позивачем не надано доказів на підтвердження строку виконання зобов`язання, а рішенням загальних зборів встановлено лише розмір самих внесків без чіткого порядку чи вказівки про їх сплату колегія суддів відхиляє як такі, що суперечать матеріалам справи та зазначає про таке.
Згідно з положеннями частини 5 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Установлено, що рішенням загальних зборів ТСББ «Комфорт» від 15 грудня 2018 року затверджено порядок сплати внесків та платежів та визначено, що регулярний внесок співвласників на утримання будинку та прибудинокової території здійснюється не пізніше 26-го числа кожного місяця, що настає за розрахунковим.
Відтак, доводи апеляційної скарги суд визнає необґрунтованими.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що позивачем не надано документального підтвердження наявності прав у нього на укладення колективного договору з виконавцями житлово-комунальних послуг, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до статті 9 Закону України " Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 вказаного Закону управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Установлено, що позивач, як юридична особа створена з метою забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, сприяння використанню їхнього власного майна, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається чинним законодавством України.
Аналіз наведених правових норм, дозволяє зробити висновок, що співвласники багатоквартирного будинку, скористались свої правом щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку, та реалізують це право шляхом створення ОСББ.
Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів відхиляє.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що предметом діяльності ОСББ не передбачають провадження об`єднанням господарської діяльності, а тому ОСББ не є суб`єктом господарювання і не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг колегія суддів вказує про таке.
Установлено, що позивач у справі є юридичною особою та згідно пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управителем будинку.
Матеріали цивільної справи містять ряд договорів, зокрема: договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №111-0120-3 від 30 жовтня 2001 року (а.с. 25-28); договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №1110120 від 12 жовтня 2018 року (а.с. 29-30); договір на послуги водопостачання та водовідведення №00983/4-10 від 23 серпня 2002 року (а.с. 31-32); договір на вивезення та знешкодження (захоронення) тревдих побутових відходів (ТПВ) від 03 січня 2011 року (а.с. 33-34); договівр на технічне обслуговування і ремонт обладнання ОДС №5 від 01 січня 2009 року (а.с. 35-36); договівр надання послуг з обслуговування ліфтів №7/18 від 25 грудня 2017 року (а.с. 37-38); договівр про постачання електричної енергії споживачу №3126538 від 18 грудня 2018 року (а.с. 40-44).
Аналіз вкзааних договорів дозволяє зробити висновок, що позивач у справі не є суб`єктом господарювання і не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг, як помилково уважає представник відповідача, а є споживачем/замовником тих чи інших послуг, які надаються іншими юридичними особами.
Відтак апеляційний суд відхиляє доводи скаржника в цій частині.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині неврахування судом першої інстанції оплати відповідачкою послуг, оскільки остання регулярно здійснювала оплати на рахунок теплопостачальної організації, де вказувала призначення платежу «через ТСББ «КОМФОРТ», і ці суми зараховувалися на рахунок постачальника як оплата від споживача, колегія суддів зазначає про таке.
ТСББ "КОМФОРТ" 30 жовтня 2001 року уклало договір з Акціонерною компанією "Київенерго", 12 жовтня 2018 року уклало договір з КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про постачання теплової енергії у гарячій воді. Відповідно стороною споживача у цих договорах виступає ТСББ "КОМФОРТ".
Доказів на підтвердження того, що відповідачкою в спірний період сплачувались грошові кошти за послуги з управління багатоквартирним будинком на рахунок позивача, матеріали справи не містять. Перерахування грошових коштів на рахунок іншої юридичної особи не діє підстав уважати про сплату заборгованості за вимогами позивача у цій справі.
Відтак суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.
Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України судж апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями  259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Халупного Андрія Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 березня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         М.В. Мережко

В.В. Соколова