ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/11664/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 жовтня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                               Аліменка В.О., 
суддів                                                   Бєлової Л.В., Кучми А.Ю. 
за участю секретаря                               Мельник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №177 від 16.06.2022, яким ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду заяв щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб №4/3 від 24.06.2022 про скасування рішення про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб від 20.02.2019;
- зобов`язати Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області прийняти рішення про взяття ОСОБА_1 та членів його родини на квартирний облік з 07.02.2019 (дата взяття на квартоблік рішення від 05.02.2019 №120) шляхом прийняття рішення з правом першочергового одержання житла за пільгою військовослужбовців та виплатити грошову компенсацію;
- зобов`язати Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області за наслідками виконання судового рішення подати звіт.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем було виконано всі вимоги чинного законодавства для взяття ВК Обухівської міської ради Київської області його на квартирний облік, подані всі належні документи. Крім того, позивач зазначає, що належить до осіб, які мають право на поліпшення житлових умов, з огляду на що прийняті відповідачем рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи довічно та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни (згідно копії посвідчення серія НОМЕР_1 від 03.11.2020).
Рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05.02.2019 №120, керуючись підпунктом 2, пункту а, статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 13 підпункту 1 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 вирішено взяти на квартирний облік громадян міста за місцем проживання ОСОБА_1 , 1993 року народження з складом сім`ї 3 чоловіки (він, дружина, син), працює в ТОВ «НТД-ТРАНС», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , яка належить бабі ОСОБА_2 , житлова площа даної квартири становить - 38,7 метри квадратних, згідно з пунктом 44 Правил, як учасника бойових дій, інвалід 2 групи.
Рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 02.04.2019 «Про зарахуванням в позачергову чергу для поліпшення житлових умов ОСОБА_1 » вирішено зарахувати ОСОБА_1 , 1993 року народження, інваліда війни 2 групи з складом сім`ї 3 особи, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , згідно і пунктом 46 Правил з 07.02.2019.
10.12.2021 року на рахунок позивача надійшла компенсація у розмірі 1  254  413,00 грн (згідно з випискою з рахунків в національній валюті від 29.11.2022 за період з 22/02/2019-27/06/2022) - відшкодування витрат на придбання житла для деяких категорій осіб, рішення №14 від 17.09.2021.
16.06.2022 Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області, на підставі підпункту 2 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 5 статті 40 Житлового кодексу Української РСР, пункту 3 розділу I Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470, пункту 1.1 Постанови виконавчого комітету обласної ради народних депутатів і президій обласної ради професійних спілок від 08.07.1991 №112 «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президій обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 №4 «Про запровадження в області Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Український РСР», підпункту 6.1.5 пункту 6.1 розділу 6 Положення про квартирний облік при Виконавчому комітеті Обухівської міської ради Київської області (протокол комісії від 18.02.2022) прийнято рішення №177  «Про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 », яким вирішено зняти з квартирного обліку ОСОБА_1 , який перебуває на квартирному обліку при Виконавчому комітеті Обухівської міської ради Київської області зі складом сім`ї 3 особи, в позачерговій черзі (згідно рішення виконавчого комітету №232 від 02.04.2019), відповідно до підпункту 1 пункту 13, підпункту 5 пункту 26 розділу II Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1).
Рішенням Комісії з розгляду заяв щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб від 24.06.2022 №4/3 вирішено скасувати рішення про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб від 20.02.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із зняттям з квартирного обліку при Виконавчому комітеті Обухівської міської ради Київської області (далі - спірне та/або оскаржуване рішення №2).
Згідно із випискою з рахунків в національній валюті від 29.11.2022 за період з 22/02/2019-27/06/2022 27.06.2022 з рахунку позивача повернуто витрат на відшкодування придбання житла для деяких категорій осіб згідно листа УСЗН №861/01 від 26.06.2022 у розмірі 1 254 413,00 грн.
Вважаючи вищевказані рішення протиправними, прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятих ним оскаржуваних рішень, натомість позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Статтею 1 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачено право громадян України на житло.
Згідно статті 1 ЖК України відповідно до Конституції України громадяни мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.
Відповідно до вимог статті 2 ЖК України завданнями житлового законодавства України є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин.
Статтею 14 ЖК України визначено компетенцію виконавчих комітетів обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) рад у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду
Виконавчі комітети обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території області (міста республіканського підпорядкування):
1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша  статті 30);
2) керують житловим господарством, підпорядкованими підприємствами, установами та організаціями цієї галузі, забезпечують комплексний розвиток житлового господарства;
3) здійснюють управління житловим фондом місцевих рад (частина перша  статті 18) і забезпечують його схоронність, правильну експлуатацію, капітальний і поточний ремонт;
4) здійснюють контроль за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду, вживають заходів до передачі його до відання місцевих рад;
5) приймають рішення про переобладнання і знесення непридатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду (частина друга  статті 7);
6) здійснюють контроль на підприємствах, в установах, організаціях за станом обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (стаття 41), а також за правильністю розподілу жилих приміщень;
7) здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків (стаття 138);
8) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154).
Виконавчі комітети обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) рад вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством України.
Виконавчі комітети міських (міст республіканського підпорядкування) рад здійснюють також відповідні права і обов`язки, передбачені  статтею 15  цього Кодексу.
Згідно вимог статті 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території району, міста, району в місті:
1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша  статті 30);
2) керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні ради;
3) здійснюють управління житловим фондом місцевих рад (частина перша статті 18);
4) здійснюють контроль за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду;
5) здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша  статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39);
6) приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (стаття 52);
7) здійснюють облік громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу (частина четверта  статті 134), затверджують списки осіб, які вступають до житлово-будівельного кооперативу, і рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу про прийом до членів кооперативу та про надання квартири (частина шоста  статті 137,  частина перша  статті 141);
8) здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків, скасовують рішення загальних зборів або правління житлово-будівельного кооперативу, що суперечать законодавству (стаття 138);
9) приймають рішення про включення жилих приміщень до числа службових (стаття 118), затверджують рішення загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених про включення жилих приміщень у будинках колгоспів до числа службових і перелік категорій робітників, яким можуть надаватися такі приміщення (стаття 120);
10) видають ордери на жилі приміщення (частина перша  статті 58,  частина перша  статті 122,  частина друга  статті 141);
11) видають охоронні свідоцтва (броню) на жилі приміщення (стаття 75);
12) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154);
13) подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178).
Виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством України.
Статтею 31 ЖК України передбачено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Відповідно до вимог статті 32 ЖК України громадяни самостійно здійснюють право на одержання жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку, а такі, що одружилися або влаштувалися на роботу у передбачених законом випадках до досягнення вісімнадцятирічного віку, - відповідно з часу одруження або влаштування на роботу. Інші неповнолітні (віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років) здійснюють право на одержання жилого приміщення за згодою батьків або піклувальників.
Згідно статті 34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:
1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України;
2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;
3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;
5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;
6) які проживають у гуртожитках.
Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України.
Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.
Статтею 37 ЖК України передбачено, що облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.
У випадках, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, працівники медичних, культурно-освітніх, торговельних та інших установ і організацій, які безпосередньо обслуговують трудовий колектив підприємства, установи, організації, та інші особи за їх бажанням беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з робітниками і службовцями цього підприємства, установи, організації.
Згідно вимог статті 38 ЖК України порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та законодавством України.
Частиною 1 статті 39 ЖК України передбачено, що громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов:
за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті;
за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншого громадського об`єднання і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.
Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання регулюється Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (далі - Правила №470, у редакції чинній станом на час постановлення позивача на облік).
Згідно із пунктами 2, 3 Правил №470 (у редакції чинній станом на час постановлення позивача на облік) жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Квартирний облік, установлення черговості на одержання жилої площі, а також її розподіл здійснюються під громадським контролем і з додержанням гласності
Рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень приймаються за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті у складі голови або заступника голови виконавчого комітету (голова комісії), представника профспілкового органу (заступник голови комісії), депутатів Ради, представників громадських організацій, трудових колективів. Склад комісії затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради. З питань, що розглядаються, комісія підготовляє пропозиції і вносить їх на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради.
На підприємствах, в установах, організаціях пропозиції з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень підготовляються комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету і вносяться нею на спільний розгляд адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.
Пунктом 8 Правил №470 (у редакції чинній станом на час постановлення позивача на облік) визначено, що квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.
Облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання.
Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадках і в порядку, встановлюваних Радою Міністрів СРСР, цими Правилами та іншими актами Ради Міністрів УРСР, громадяни можуть бути взяті на облік і не за місцем їх проживання.
До членів сім`ї інвалідів належать: дружина (чоловік), їх малолітні (до 14 років) та неповнолітні (до 18 років) діти; неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни групи та доглядає за ним, за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка перебуває під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.
Згідно із пунктом 12 Правил №470 (у редакції чинній станом на час постановлення позивача на облік) у виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів ведення квартирного обліку покладається на відділи по обліку і розподілу жилої площі, а там, де таких відділів нема, - на службових осіб, призначених рішенням виконавчого комітету. На підприємствах, в установах, організаціях облік ведеться житлово-побутовими (житлово-комунальними) відділами, а в разі їх відсутності - працівниками, призначеними адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації за погодженням з профспілковим комітетом.
В розрізі положень пункту 13 Правил №470 (у редакції чинній станом на час постановлення позивача на облік) на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.
Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:
1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами;
2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР;
3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР;
4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;
5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;
6) які проживають у гуртожитках;
7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі, старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);
8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 11 - 14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим - восьмим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Статтею 40 ЖК України передбачено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.
Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:
1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;
1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;
3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України;
4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців;
5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої ради і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.
Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.
Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.
Не знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов народні депутати України, які перейшли на постійну роботу у Верховну Раду України, і члени їх сімей за місцем попередньої роботи чи постійного проживання.
Аналогічні положення містяться в пункті 26 Правил №470, відповідно до вимог яких громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 
1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 
2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 
3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами  законодавства Української РСР; 
4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 
5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік; 
6) скасування довідки про взяття  на  облік  внутрішньо переміщеної особи;
7) одноразового отримання від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.
Водночас, відповідно до вимог пункту 18 Правил №470 заява про взяття на квартирний облік подається відповідно виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради, сільському голові (у разі, коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) за місцем проживання громадян (у випадку, передбаченому абзацом четвертим пункту 8 цих Правил, - за місцем перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб) та адміністрації підприємства, установи, організації чи органу або іншому громадському об`єднанню (організації) за місцем їх роботи. Заява підписується членами сім`ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік.
До заяви додаються:
довідки про реєстрацію місця проживання особи на кожного члена сім`ї, видані виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, сільським головою (у разі, коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації), за формою, встановленою в додатку 13 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207;
довідки про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчому комітеті сільської, селищної, міської ради).
Громадяни, які беруться на облік на пільгових підставах або користуються правом першочергового чи позачергового одержання жилих приміщень, зазначають про це у заяві і подають відповідні документи.
Внутрішньо переміщені особи, визначені у підпункті 8 пункту 13 цих Правил, крім заяви про взяття на квартирний облік, подають такі документи:
довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України згідно з додатком 1 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 413;
копію посвідчення встановленого зразка згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. N 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" (ЗП України, 1994 р., N 9, ст. 218), що підтверджує статус особи як члена сім`ї загиблого або особи з інвалідністю внаслідок війни;
довідку органу соціального захисту населення про перебування на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, особи з інвалідністю внаслідок війни або учасника бойових дій, або члена сім`ї загиблого згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
копії документів, які підтверджують родинний зв`язок членів сім`ї особи з інвалідністю внаслідок війни або учасника бойових дій;
копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на кожного члена сім`ї загиблого або особи з інвалідністю внаслідок війни, або учасника бойових дій;
копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (видану згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509.
За правилами пункту 19 Правил №470 попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті, а на підприємстві, в установі, організації - комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету.
Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт.
Заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної комісії, яка вносить свої пропозиції виконавчому комітетові місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілковому комітетові. На засідання комісії при необхідності запрошується заявник.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у 2019 році було взято на квартирний облік, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, а знято з такого обліку у 2022 році на підставі пункту 5 частини 2 статті 40 ЖК Української РСР.
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №4765 склад сім`ї ОСОБА_1 складається із 2 (двох) осіб - ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (син).
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 у житловому приміщені (квартирі) не зареєстрована.
Згідно акту обстеження житлових умов заявника від 21.01.2018 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , житлова площа даної квартири становить - 38,7 метри квадратних проживають 4 особи, а саме ОСОБА_1 зі своєю родиною та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 34).
Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ні позивач, ні його дружина не мають на праві приватної власності та/або на праві користування житлових приміщень.
Водночас, відповідно до вимог статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Порядок надання житла для постійного проживання з державного або комунального фонду, які інші питання житлового права регламентуються Житловим кодексом України
Колегія суддів звертає увагу, що норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу (згідно статті 47 ЖК України). 
В свою чергу, розмір жилого приміщення, що надається громадянам визначено статтею 48 ЖК України.
Відповідно до вимог статті 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.
При передачі громадянам житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі.
В апеляційній скарзі представник Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області зазначає, що відповідно до пункту 1.1 Постанови виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 08.07.1991 року № 112 «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 07.01.85 № 4 «Про запровадження в області Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» встановлено норму жилої площі для взяття на квартирний облік в населених пунктах Київської області у розмірі 7,0 квадратних метрів на кожного члена родини».
В свою чергу слід зазначити, що вищевказані норми жилої площі застосовуються до осіб які вже одержали від держави житло і потребують поліпшення житлових умов, водночас, в даному випадку, позивач не отримував житло, у зв`язку з чим при взятті ОСОБА_1 на квартирний облік норма жилої площі розраховувалась 13,65 квадратного метра на одну особу.
Таким чином, ОСОБА_1 1993 року народження був взятий на квартирний облік на підставі рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради № 120 від 05.02.2019 року, в позачергову чергу з складом сім`ї 3 особи (він, дружина, син), як учасник бойових дій посвідчення серія НОМЕР_3 та особа з інвалідністю 2 групи посвідчення серія НОМЕР_1 від 03.11.2020 року.
Водночас, рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №177 від 16.06.2022, яким ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку не містить в собі жодних даних щодо до того, які саме відомості, що були надані безпосередньо позивачем, не відповідають дійсності. 
Крім того, у вказаному рішенні Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №177 від 16.06.2022, не зазначено які саме неправомірні дії, та яких саме службових осіб, були допущені при вирішенні питання про взяття на облік ОСОБА_1 .
Також, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, представник апелянта не змогла пояснити, які саме відомості зазначені позивачем під час подачі заяви для взяття на квартирний облік не відповідають дійсності, та які саме неправомірні дії службових осіб, були допущені при вирішенні питання про взяття на облік ОСОБА_1 .
Колегія суддів звертає увагу, що з моменту постановлення (взяття) позивача на квартирний облік та дати зняття обліку минуло 3 роки. Протягом 3 (трьох) років у суб`єкта владних повноважень не виникало питань щодо достовірності відомостей, які були зазначені ОСОБА_1 у заяві про взяття його на квартирний облік.
В той же час, спірне рішення прийнято на підставі пункту 5 частини 2 статті 40 ЖК Української РСР, проте в ході розгляду справи апелянтом не надано належних та достатніх доказів на підтвердження надання позивачем неправдивих відомостей та/або вчинення службовими особами неправомірних дій із постановки ОСОБА_1 на квартирний облік (службові перевірки, наявність відкритого кримінального провадження, тощо).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №177 від 16.06.2022 не відповідає вимогам статті 2 КАС України, є необґрунтованим, та прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому підлягає скасуванню.
В свою чергу позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з розгляду заяв щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб №4/3 від 24.06.2022 про скасування рішення про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб від 20.02.2019 є похідною вимогою, (оскільки оскаржуване рішення №4/3 від 24.06.2022 було прийняте на підставі рішення рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №177 від 16.06.2022) тому підлягає задоволенню.
Водночас слід зазначити, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи довічно та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII) учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
Згідно статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення про взяття позивача та членів його родини на квартирний облік з 07.02.2019 (дата взяття на квартоблік рішення від 05.02.2019 №120) шляхом прийняття рішення з правом першочергового одержання житла за пільгою військовослужбовців та виплатити грошову компенсацію.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      В.О. Аліменко 

Судді                                                                                          Л.В. Бєлова

                                                                                                    А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено « 06» листопада 2023 року.