Справа № 167/1190/23  Провадження №33/802/776/23 	Головуючий у 1 інстанції:Требик В. Б. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Хомік В. О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 21 листопада 2023 року,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, працюючого верстатником у ТОВ «Цунамі», проживаючого у АДРЕСА_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03 листопада 2023 року о 22 год. 53 хв. на вул. Драгоманова у м. Рожищі Луцького району Волинської області керував транспортним засобом – електроскутером марки «Maxxter Lux Plus» (без номерного знаку) в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився згідно ст. 266 КУпАП на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер 6810, результат 2,08 проміле, тест № 3985.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважає, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин у справі, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Апелянт вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що електроскутер марки «Maxxter Lux Plus», яким він керував за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, відноситься до транспортних засобів.
Так відповідно до ПДР термін механічні транспортний засіб поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а так само тролейбуси і транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
У відповідності до технічних характеристик, електроскутер марки «Maxxter Lux Plus» має двигун потужністю 1500 W, а відтак, на переконання апелянта, не відноситься до категорії механічних транспортних засобів, на які необхідно мати посвідчення водія на право керувати транспортним засобом.
Враховуючи зазначене вище, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 060291 від 03 листопада 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 03 листопада 2023 року, відеозаписом із місця події та поясненнями  ОСОБА_1 .
Як вбачається з оскаржуваної постанови та поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, останній не оспорює факт керування ним електроскутером у стані алкогольного сп`яніння за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.
У свою чергу, щодо доводів апелянта про не віднесення електроскутора, який має двигун потужністю 1500 W, до транспортних засобів, апеляційний суд зазначає наступне.
Диспозиція статті 130 КУпАП визначає відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху, транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Втім, норма статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.
Так у Правилах дорожнього руху чітко визначено поняття транспортного засобу - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Також у згаданому вище Законі наведено визначення низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Таким чином електоскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував електроскутером «Mаххter Lux Plus», який має потужність двигуна 1500 W, максимальна швидкість до 45 км/год. Електроскутер «Mаххter Lux Plus» з потужністю двигуна 1500 W, яким керував ОСОБА_1 , обладнаний сидінням, призначений для перевезення людей та приводиться в рух за допомогою двигуна, а тому на підставі викладеного вище електричний скутер, яким керував ОСОБА_1 , є транспортним засобом в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП, і відтак в діях останнього є склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.
Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.03.2023 (справа № 127/5920/22, провадження № 61-10553св22) використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Таким чином, аналіз досліджених доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені апелянтом в апеляційній скарзі доводи жодним чином не спростовують їх.
Також будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку, не встановлено.
Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 21 листопада 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду                                        П. П. Борсук