ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 грудня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/1223/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Бендес А.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Східного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року (суддя Коренев А.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено 23.05.2023 року) в справі №160/1223/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юністіл» до Східного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:
24.01.2023 року ТОВ «Юністіл» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі по тексту – відповідач), в якому просило   визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.09.2022 року: № 226/32-00-07-04-08 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 5021206,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1255301,50 грн.; № 227/32-00-07-04-08 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, а саме від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 260026,00 грн.; № 228/32-00-07-04-08 про застосування штрафу за відсутність реєстрації податкової накладної Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 13600,00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року позовні вимоги задоволено. 
Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб`єкти господарювання ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «Навіум-КР», ТОВ «Алмаз Транс ЛТД», ТОВ « 2У Трейд», ТОВ «Рем Пром Сервіс», ТОВ «Стройсервіс-Дніпро», які є контрагентами позивача, у своїй діяльності не створювали реальних дій по наданню послуг та товарів, метою діяльності якого є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт вказував, що проведеним у ході перевірки аналізом придбання/реалізації ТМЦ встановлено, що відсутні залишки товарів і відповідно послуги, є такими, що невідбулись. Апелянт вказував, що метою діяльності контрагентів позивача було формування недійсного від`ємного значення для позивача, оскільки такі не мають трудових та виробничих потужностей, не мають у власності чи в орендному користуванні транспортних засобів, приміщень, не підтверджені ланцюги постачання товарів та отримання послуг контрагентами. Апелянт вказував, що господарські операції позивача з контрагентами не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності підприємств, не встановлено дійсність та необхідність отримання послуг , відсутні наймані працівники для здійснення будь-яких дій по виконанню взятих на себе договірних зобов`язань. Апелянт зазначив, що придбані позивачем послуги та товари не були використані у власній господарській діяльності, відсутня мета їх замовлення. Апелянт вважав, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні. Апелянт вказав про на наявність податкової інформації щодо контрагентів, яка ставить під сумнів господарські відносини з ТОВ «Юністіл». Заявник апеляційної скарги обґрунтовуючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, вказує на наявність кримінальних проваджень. Апелянт зазначав, що платник податку не має право на бюджетне відшкодування заявлених сум ПДВ у зв`язку із штучним створенням податкового кредиту з ПДВ та податкового зобов`язання, що суперечить меті господарської діяльності підприємства, платник податку мав намір одержати економічний ефект в результаті підприємницької діяльності у вигляді одержання відшкодування ПДВ з бюджету. Умови діяльності позивача суперечать меті господарської діяльності та створюють ефект у вигляді одержання відшкодування ПДВ з бюджету. Апелянт вказував, що дії позивача не обумовлені розумним змістом, не направлені на отримання доходу, а направлені на отримання вигоди без реально здійснених економічних операцій.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентами податкових накладних, контрагенти позивача є платниками податків та спроможні здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору надання послуг з перевезення вантажів. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентами є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом.   Відповідачем в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Юністіл» завищено від`ємне значення згідно поданої декларації з ПДВ за грудень 2021 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму ПДВ у розмірі – 1335400,20 грн, при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з контрагентами, які декларують господарські операції при відсутності можливості, їх здійснення (недостатня чисельність працюючих, відсутність (незначна наявність) основних засобів» відсутність технічної та матеріальної бет дата виконання робіт/надання послуг, відсутність дозвільних документів (ліцензії, дозволи тощо), неможливість виробництва ТМЦ, відсутність фактичних виробників по ланцюгу придбання/реалізації тощо), зокрема, за операціями з ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «Навіум-КР», ТОВ «Алмаз Транс ЛТД», ТОВ « 2У Трейд», ТОВ «Рем Пром Сервіс», ТОВ «Стройсервіс-Дніпро». Суд першої інстанції вказував, що не є належним доказом нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами, лише бази даних податкового органу, оскільки інформація з баз даних АІС Податковий блок, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, вона носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Суд першої інстанції вказував, що контролюючий орган не взяв до уваги Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 19.09.2019 року №921507149, де в додатку №1 «Розрахунок коригування сум ПДВ» відображено виписані розрахунки-коригування на зменшення з причин зміни ціни ТМЦ по взаємовідносинам за червень 2019 року, зареєстровані в ЄРПН 01.08.2019 року за №3 від 25.07.2019 року на суму ПДВ 11689,80 грн., 09.08.2019 року за №4 від 31.07.2022 року на суму ПДВ 43800,00 грн. Данi уточнюючого розрахунку спростовують те, що визначено у акті податкової перевірки, станом на момент перевiрки сума податкових зобов`язань ТОВ «Ватерлінія» за липень 2019 року - 704,58 грн., сума податкового кредиту ТОВ «Юністіл» задекларовано за липень 2019 року - 2071,25 грн. Уточнено та придбано розбiжнiсть мiж податковими зобов`язаннями продавця ТОВ «Ватерлінія» та податковим кредитом ТОВ «Юністіл» за перiод взаємовiдносин: липень 2019 року становить 1366,67 грн. Суд першої інстанції вказував, що ТОВ «Юністіл» є виробничим підприємством, яке засновано на капіталі товариства, та не містить у складі свого капіталу державної частки, при здійсненні своєї господарської діяльності керується власними інтересами, спрямованими на погашення зобов`язань та отримання прибутку з безумовним урахуванням кон`юнктури діючих у відповідному періоді ринкових цін на товари/послуги. При укладенні договорів на постачання виробленої продукції ТОВ «Юністіл» враховує отримані пропозиції покупців з урахуванням тенденцій на світових ринках, ціни коливаються в залежності від умов оплати, строків поставки, умов реалізації, об`ємів поставок, способів пакування тощо.  Суд першої інстанції вказував, що перевіряючими у ході перевірки не наведено жодного доказу того, що ціни реалізації продукції власного виробництва ТОВ «Юністіл» є нижче звичайних цін. Нормами ПКУ не передбачена умова, при якій у разі відсутності інформації щодо звичайних цін на продукцію, при визначенні бази оподаткування ПДВ продукції власного виробництва до уваги має братися собівартість такої продукції. База оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, що відповідають ринковим; встановлюють низку обов`язкових умов відповідності ціни поставки (договірної ціни) ринковій ціні, однією з яких є володіння сторонами достатньою інформацією про ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах; передбачають можливість доведення невідповідності рівню ринкових цін договірної ціни». При визначенні бази оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг враховується рівень звичайних цін на таку продукцію та не враховується розмір собівартості такої продукції. Не спростовано, що при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість за операціями з поставки товарів власного виробництва підприємство виходило з договірних цін, встановлених сторонами договорів поставки та відповідають рівню звичайних цін. Податковий орган при встановлені даного порушення взагалі не проводив порівняльного аналізу цін при реалізації позивачем продукції власного виробництва.
Згідно матеріалів справи, фахівцями Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у період з 23.02.2022 року по 14.07.2022 року (з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року №2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року №2212-ІХ та Указом від 17.05.2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ, наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24.06.2022 року №57-п про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Юністіл» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за грудень 2021 року, результати якої оформлені актом від 21.07.2022 року № 175/32-00-07-01-03-27/35601339, висновками акту встановлено, що ТОВ «Юністіл» допустилось порушення п.п. 14.1.71, п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.188.1 ст. 188, п.192.1, п. 192.3 ст.192, п.п. «а» п. 198.1, абз.1-3 н. 198.2, абз.1,2 п.198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1 абз. в) п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого завищено бюджетне відшкодування (рядок 20.2 Декларації) за грудень 2021 на суму 5021205,99 грн.; завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) за грудень на суму 260026,00 грн.; допущено порушення п. 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, п.15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307 зі змінами та доповненнями, а саме не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на перевищення звичайних цін над ціною реалізації продукції, всього за обсягом постачання (без ПДВ) на суму 19444611,40 грн. та суму ПДВ 3888922,28 грн. Підставою для визначення таких висновків, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин, зокрема з ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «Навіум-КР», ТОВ «Алмаз Транс ЛТД», ТОВ « 2У Трейд», ТОВ «Рем Пром Сервіс», ТОВ «Стройсервіс-Дніпро» по придбання товарів/послуг (робіт) спрямовані на зменшення бази оподаткування з ПДВ, не мають розумної економічної обґрунтованості, ділової мети. Податковий орган формуючи висновки акту перевірки вказував на заниження ТОВ «Юністіл» бази оподаткування з постачання продукції за ціною нижче звичайних цін, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань.  ТОВ «Юністіл» не складено та не направлено на реєстрацію податкову накладну на суму 13600,00 грн.
Встановлено, що ТОВ «Юністіл» не погодилось з висновками акту перевірки та подало на них заперечення. Листом від 12.09.2022 року № 2505/6/32-00-07-01-01 Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків повідомило, що висновки акту перевірки щодо порушень є правомірними та не підлягають зміні. 
На підставі акту перевірки від 21.07.2022 року № 175/32-00-07-01-03-27/35601339 19.09.2022 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкові повідомлення-рішення: № 226/32-00-07-04-08 про зменшення ТОВ «Юністіл» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 5021206,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1255301,50 грн.; № 227/32-00-07-04-08 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, а саме від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 260026,00 грн.; № 228/32-00-07-04-08 про застосування до ТОВ «Юністіл» штрафу за відсутність реєстрації податкової накладної Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 13600,00 грн.
ТОВ «Юністіл» не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою № 235 від 13.10.2022 року. Рішенням про результати розгляду скарги від 22.11.2022 року №15014/6/99-00-06-01-02-06 Державною податковою службою України було залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 19.09.2022 року №226/32-00-07-04-08, №227/32-00-07-04-08, форми «ПН» №228/32-00-07-04-08, скаргу без задоволення.
У частині формування податкового кредиту по взаємовідносинам  з ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «Навіум-КР», ТОВ «Алмаз Транс ЛТД», ТОВ « 2У Трейд», ТОВ «Рем Пром Сервіс», ТОВ «Стройсервіс-Дніпро», суд встановив наступне. 
Встановлено, що 28.07.2021 року між ТОВ «Променергоспецмонтаж» (підрядник) та ТОВ «Юністіл» (замовник) було укладено договір № 01/2021/28 підряду щодо ремонтного та технічного обслуговування, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати роботи по облаштуванню внутрішнього протипожежного водопроводу у приміщенні АБК ТОВ «Юністіл», роботи виконуються на території замовника, замовник приймає виконані роботи та оплачує їх виконання. 
Сторони договору узгодили ціну виконання робіт, склали відомість ресурсів да акту приймання № 76-11-77 за листопад 2021 року. 
За результатами виконання договору підряду, ТОВ «Променергоспецмонтаж»  було виписано податкові накладні № 3 від 10.11.2021 року, № 4 від 10.11.2021 року, які було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «Юністіл» здійснило оплату за отримані послуги, що підтверджується платіжними дорученнями № 600684 від 24.12.2021 року на суму 364392,00 грн., № 600683 від 24.12.2021 року на суму 1195764,00 грн.  
ТОВ «Променергоспецмонтаж» та ТОВ «Юністіл» підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат. ТОВ «Променергоспецмонтаж» виписало рахунки на оплату № 327 від 16.11.2021 року, № 328 від 16.11.2021 року.
Наявні акти приймання виконаних робіт, що підписані ТОВ «Променергоспецмонтаж» та ТОВ «Юністіл». Наявна специфікація щодо ціни виконання підрядних робіт та використаних матеріалів. 
Встановлено, що 22.04.2019 року між ТОВ «Навіум-КР» (виконавець) та ТОВ «Юністіл» (замовник) було укладено договір надання послуг № 22/04/19П-НКР, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати роботи обумовлені у специфікаціях, роботи виконуються на території замовника, замовник приймає виконані роботи та оплачує їх виконання. 
          За результатами виконання договору підряду, ТОВ «Навіум-КР»  було виписано податкову накладну № 35 від 16.04.2020 року, яку було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          ТОВ «Навіум-КР» та ТОВ «Юністіл» підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт і витрат. ТОВ «Навіум-КР» виписано рахунок на оплату № 33 від 15.04.2020 року.
          Наявний акт приймання виконаних робіт № 15-04 за квітень 2020 року, що підписаний ТОВ «Навіум-КР» та ТОВ «Юністіл». Наявна специфікація щодо ціни виконання підрядних робіт та використаних матеріалів. 
Відповідно до платіжного доручення № 288146 від 28.05.2020 року, ТОВ «Юністіл» здійснило сплату ТОВ «Навіум-КР» за виконані підрядні роботи.
У відповідності до матеріалів справи, між ТОВ «Алмаз Транс ЛТД» (постачальник) та ТОВ «Юністіл» (покупець) було укладено договори поставки від 03.01.2019 року № 03/01/20Т-АТЛ, від 02.01.2019 року № 02/01/19Т-АТЛ, № 24-09-2018/1 від 24.09.2018 року за умовами яких постачальник зобов`язувався передати у власність покупця матеріали, покупець приймає товар та здійснює за нього оплату. Умовами договорів передбачено, що поставка матеріалів, асортимент, кількість, термін поставки і порядок оплати товару визначається у специфікаціях.
Специфікаціями № 14 від 18.01.2021 року сторони визначили поставку товару піддонів ПГ2-1 у кількості 600 шт., № 12 від 03.12.2020 року поставку піддонів ПГ2-1 у кількості 600 шт., № 11 від 11.11.2020 року поставку піддонів ПГ2-1 у кількості 300 шт., № 10 від 28.10.2020 року поставку піддонів ПГ2-1 у кількості 300 шт., № 7 від 11.09.2020 року поставку піддонів ПГ2-1 у кількості 300 шт., № 7 від 02.12.2019 року поставку піддонів ПГ2-1 у кількості 150 шт., № 6 від 17.10.2019 року поставку піддонів ПГ2-1 у кількості 150 шт., брусу хвойної породи у кількості 1000 шт., № 5 від 28.08.2019 року поставку піддонів ПГ2-1 у кількості 150 шт., № 3 від 26.06.2019 року поставку піддонів ПГ2-1 у кількості 150 шт., брусу хвойної породи у кількості 1000 шт.
За результатами виконання договорів поставки, ТОВ «Алмаз Транс ЛТД» було виписано податкові накладні № 18 від 05.06.2020 року, № 9 від 27.01.2021 року, № 33 від 14.07.2020 року, № 31 від 06.07.2020 року, № 29 від 05.03.2021 року, № 27 від 02.03.2021 року, № 24 від 25.02.2021 року, № 23 від 15.06.2020 року, № 22 від 23.02.2021 року, № 21 від 22.02.2021 року, № 20 від 19.02.2021 року, № 18 від 17.02.2021 року, № 13 від 08.02.2021 року, № 13 від 03.09.2019 року, № 11 від 13.08.2019 року, № 9 від 30.04.2020 року, № 8 від 25.01.2021 року, № 8 від 21.04.2020 року, № 7 від 22.01.2021 року, № 50 від 18.09.2020 року, № 5 від 14.01.2021 року, № 49 від 14.09.2020 року, № 4 від 14.01.2021 року, № 39 від 07.08.2020 року, № 36 від 25.07.2020 року, № 35 від 23.07.2020 року, № 34 від 17.07.2020 року, № 22 від 28.11.2019 року, № 22 від 12.06.2020 року, № 21 від 09.06.2020 року, № 2 від 12.01.2021 року, № 19 від 18.02.2021 року, № 17 від 15.02.2021 року, № 17 від 03.06.2020 року, № 16 від 26.09.2019 року, № 16 від 12.02.2021 року, № 15 від 02.06.2020 року, № 14 від 10.02.2021 року, № 12 від 05.02.2021 року, № 11 від 03.02.2021 року, № 10 від 29.01.2021 року, № 1 від 29.01.2020 року, № 1 від 06.01.2021 року, № 33 від 29.03.2021 року, № 32 від 29.03.2021 року, № 3 від 13.01.2021 року, № 28 від 04.03.2021 року, № 27 від 27.06.2020 року, № 26 від 01.03.2021 року, № 25 від 26.02.2021 року, № 25 від 24.06.2020 року, № 24 від 20.06.2020 року, № 23 від 24.02.2021 року, № 48 від 09.09.2020 року, № 47 від 02.09.2020 року, № 45 від 18.08.2020 року, які було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «Алмаз Транс ЛТД» оформило видаткові накладні № 16 від 26.09.2019 року, № 39 від 07.08.2019 року, № 45 від 18.08.2020 року, № 11 від 13.08.2019 року, № 31 від 06.07.2020 року, № 32 від 14.07.2020 року, № 33 від 17.07.2020 року, № 34 від 23.07.2020 року, № 35 від 25.07.2020 року, № 17 від 04.06.2020 року, № 15 від 02.06.2020 року, № 18 05.06.2020 року, № 21 від 10.06.2020 року, № 22 від 12.06.2020 року, № 23 від 15.06.2020 року, № 25 від 24.06.2020 року, № 27 від  27.06.2020 року, № 7 від 21.04.2020 року, № 9 від 30.04.2020 року, № 17 від 15.02.2021 року, № 18 від 17.02.2021 року, № 18 від 17.02.2021 року, № 19 від 18.02.2021 року, № 26 від 01.03.2021 року, № 28 від 04.03.2021 року, № 29 від 05.03.2021 року, № 30 від 10.03.2021 року, № 31 від 24.03.2021 року, № 32 від 29.03.2021 року, № 16 від 12.02.2021 року, № 15 від 11.02.2021 року, № 14 від 10.02.2021 року, № 13 від 08.02.2021 року, № 12 від 05.02.2021 року, № 25 від 26.02.2021 року, № 23 від 24.02.2021 року, № 22 від 23.02.2021 року, № 21 від 22.02.2021 року, № 20 від 19.02.2021 року, № 11 від 03.02.2021 року, № 2 від 03.02.2020 року, № 9 від 27.01.2021 року, № 8 від 25.01.2021 року, № 7 від 21.01.2021 року, № 6 від 18.01.2021 року, № 4 від 15.01.2021 року, № 5 від 15.01.2021 року, № 3 від 13.01.2021 року, № 10 від 29.01.2021 року, № 1 від 06.01.2021 року, № 1 від 29.01.2020 року.
ТОВ «Алмаз Транс ЛТД» виписало рахунки на оплату. 
Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними, де вантажовідправником, замовником та організатором перевезення є ТОВ «Алмаз Транс ЛТД», вантажоодержувачем є ПрАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн», перевезення відбувалось з пункту навантаження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, м-н Ювілейний, буд. 15, до пункту розвантаження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд. 127/10.
Відповідно до платіжних доручень № 3223 від 31.10.2019 року на суму 104999,40 грн., № 3222 від 31.10.2019 року на суму 104999,40 грн., № 2859 від 27.09.2019 року на суму 104999,40 грн., № 434002 від 08.04.2021 року на суму 69999,60 грн., № 434001 від 08.04.2021 року нас уму 139999,20 грн., № 433057 від 07.04.2021 року на суму 209998,80 грн., № 423310 від 23.03.2021 року, № 423322 від 23.03.2021 року на суму 139999,20 грн., № 423311 від 23.03.2021 року на суму 69999,60 грн., № 423315 від 139999,20 грн., № 423309 від 23.03.2021 року на суму 69999,60 грн., ТОВ «Юністіл» здійснило сплату ТОВ «Алмаз Транс ЛТД» за отримані товари згідно договорів поставки.
Встановлено, що між ТОВ « 2У Трейд» (постачальник) та ТОВ «Юністіл» (покупець) було укладено договір поставки ТМЦ від 21.12.2020 року № 21/12/2020 за умовами якого постачальник зобов`язувався передати у власність покупця матеріали, покупець приймає товар та здійснює за нього оплату. Умовами договорів передбачено, що поставка матеріалів, асортимент, кількість, термін поставки і порядок оплати товару визначається у специфікаціях. Наявна специфікації № 1, якою сторони узгодили поставку товару втулки на шийку валу у кількості 2 шт. та втулки на кріплення валу у кількості 2 шт.
За результатами виконання договору поставки, ТОВ « 2У Трейд» було виписано податкову накладну № 1 від 23.12.2021 року, яку було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ « 2У Трейд»  виписано видаткову накладну № 6 від 23.12.2021 року та виписаний рахунок на оплату № 1 від 22.11.2021 року. 
ТОВ «Юністіл» здійснило оплати ТОВ « 2У Трейд» відповідно договору поставки та рахунку на оплату, що підтверджується платіжним дорученням № 625048 від 28.01.2022 року на суму 94610,40 грн. 
          Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що між ТОВ «Рем Пром Сервіс» (постачальник) та ТОВ «Юністіл» (покупець) було укладено договір поставки ТМЦ від 06.10.2020 року № 06/10/2020 ТМЦ за умовами якого постачальник зобов`язувався передати у власність покупця матеріали, покупець приймає товар та здійснює за нього оплату. Умовами договорів передбачено, що кількість товару, асортимент, визначається у специфікаціях. Наявна специфікації № 1, якою сторони узгодили поставку товару шафи охолодження на крани згідно визначеної характеристики у кількості 2 шт. 
          За результатами виконання договору поставки, ТОВ «Рем Пром Сервіс» було  виписано податкові накладні № 10 від 09.11.2020 року, № 7 від 22.10.2020 року, які було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          Наявна видаткова накладна № 1 від 09.11.2020 року та виписаний рахунок-фактура № 3 від 09.10.2020 року. 
Відповідно до платіжних доручень, ТОВ «Юністіл» здійснило сплату ТОВ «Рем Пром Сервіс» за товар.
Відповідно до матеріалів справи, 17.06.2020 року між ТОВ «Стройсервіс-Дніпро» (підрядник) та ТОВ «Юністіл» (замовник) було укладено договір надання послуг № 17/06/20 щодо виконання робіт, за умовами якого замовник доручає а підрядник зобов`язується виконати певні роботи, які виконуються на території замовника, замовник приймає виконані роботи та оплачує їх виконання. Специфікацією № 1 від 17.06.2021 року сторони договору узгодили надання – отримання послуг з капітального ремонту фасадів будівель.
За результатами виконання договору надання послуг, ТОВ «Стройсервіс-Дніпро»   було виписано податкові накладні № 11 від 02.07.2020 року, № 81 від 24.09.2020 року, які було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Наявні акти приймання виконаних робіт № 03-09 від 24.09.2020 року, № 02-07 за липень 2020 року, що підписані ТОВ «Стройсервіс-Дніпро»   та ТОВ «Юністіл». 
Сторонами договору складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт (витрат). 
Відповідно до платіжних доручень № 354440 від 16.10.2020 року на суму 911690,40 грн., № 327586 від 20.08.2020 року на суму 674925,60 грн., ТОВ «Юністіл» здійснило сплату ТОВ «Стройсервіс-Дніпро» за виконані підрядні роботи.
За умовами договору надання послуг № 17/06/20 від 17.06.2020 року щодо виконання робіт, підрядник зобов`язується виконати певні роботи на території ТОВ «Юністіл» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, 127/10, сторона допускаються за умовами надання у письмовій формі згоди замовника, замовник надає можливість вільного доступу до об`єкта виконання робіт.  ТОВ «Юністіл» службовими записками адресованими ТОВ «Компанія Енергомакс» прохало пропустити працівників ТОВ «Стройсервіс-Дніпро» на територію ТОВ «Юністіл» через КПП № 1 для виконання будівельних робіт, для цілей виробничої необхідності прохало посприяти ввозу будівельних матеріалів на свою територію.
Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.
Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція – це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. 
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо – безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Суд вказує, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.
Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 – 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання товарів для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента товари (насіння соняшника), наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.
Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 -  200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою  пунктом 193.1  статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.  При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3  статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до  пункту 200-1.3  статті 200-1  цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 статті 200, має від`ємне значення, тому бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг, або залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що контрагенти позивача на момент виконання договорів були зареєстровані як платники податку на додану вартість, мали право виписувати податкові накладні. Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договори, які були укладені між позивачем та його контрагентами щодо надання послуг та придбання товарів – визнані судом недійсними або розірвані з ініціативи сторін. Податковий орган не наділений правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.  
Колегія суддів зазначає, що від`ємне значення сформоване за результатами взаємовідносин з контрагентом, визначене вірно у частині, враховуючи правомірність формування сум податкового кредиту та підтвердження його виникнення. Від`ємне значення суми ПДВ виникає у разі, коли податковий кредит платника більший за податкове зобов`язання, враховуючи, що податковий кредит позивачем сформовано вірно, його формування підтверджено всіма первинними документами, сума від`ємного значення не потребує коригування. При від`ємному значенні, сума підлягає бюджетному відшкодуванню у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України. Враховуючи встановлену дійсність господарських відносин позивача з ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «Навіум-КР», ТОВ «Алмаз Транс ЛТД», ТОВ « 2У Трейд», ТОВ «Рем Пром Сервіс», ТОВ «Стройсервіс-Дніпро», оподаткування суми операції, декларування та заявлення суми ПДВ як від`ємного значення, відповаідачем невірно зменшено суму бюджетного відшкодування.  
Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків обґрунтовує свою позицію щодо нереальності господарських відносин з ТОВ «Навіум-КР» наявністю кримінального провадження, зокрема у акті перевірки від 21.07.2022 року № 175/32-00-07-01-03-27/35601339 вказує про наявність щодо посадових осіб ТОВ «Навіум-КР» кримінального провадження № 4202004171000032 від 23.03.2020 року за ч. 2 ст. 191 КК України. У поясненнях Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків вказує, що ТОВ «Навіум-КР» мало господарські відносини з ТОВ «Інженерно-Будівельна Компанія «Енергоефективність» у якої придбавало товари. У свою чергу, ТОВ «Інженерно-Будівельна Компанія «Енергоефективність» є фігурантом у кримінальних провадженнях, зокрема № 12021100000000304 від 03.06.2021 року за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Вказує, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.07.2021 року у справі № 754/10030/21 встановлено, що ТОВ «Інженерно-Будівельна Компанія «Енергоефективність» ухиляється від сплати ПДВ, здійснювало заниження податкових зобов`язань, зокрема по взаємовідносинам з ТОВ «С.К.С.», що підтверджується висновком економічного дослідження № 24/05-21-2 від 24.05.2021 року. 
Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків надаючи пояснення до суду вказує про помилковість своїх тверджень відносно наявності кримінальних проводжень у відношенні щодо ТОВ «Навіум-КР», адже кримінальне провадження № 4202004171000032 від 23.03.2020 року перебуває на розслідуванні Відділення поліції № 2 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області, у межах кримінального провадження було задоволено клопотання слідчого про огляд стадіону Металург ДЮСШ № 1 з метою підтвердження або спростування факту розкрадання чужого майна шляхом зловживання особою своїм службовим становищем.  Щодо кримінального провадження № 12021100000000304 від 03.06.2021 року, пояснено, що у кримінальному провадженні фігурують інші суб`єкти господарювання, які не мають відношення до ТОВ «Навіум-КР» або ТОВ «Юністіл», кримінальне провадження не стосується контрагентів позивача.
Порушення певним постачальником товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
У частині виявленого відповідачем порушення щодо не складання ТОВ «Юністіл» податкової накладної та не направлення її до Єдиного реєстру податкових накладних на суму 13600,00 грн., суд вказує наступне. 
У акті перекри Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків робить висновок  про завищення податкового кредиту на суму 56909,51 грн при перевірці опрацювання результатів розбіжностей, встановлених відповідно до даних інформаційної комп`ютерної автоматизованої системи Державної податкової служби України між сумами податкових зобов`язань контрагентів – постачальників товарів, робіт та послуг та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Юністіл» за період виникнення від`ємного значення 01.02.2019 року по 31.12.2021 року. На момент перевірки сума податкових зобов`язань ТОВ «Любтек» за період взаємовідносин з ТОВ «Юністіл» за червень 2019 року складала 1524045,60 грн., сума податкового кредиту ТОВ «Юністіл» задекларовано за червень 2019 року – 1579535,40 грн. Розбіжність між податковим зобов`язанням продавця ТОВ «Любтек» та податковим кредитом покупця ТОВ «Юністіл» за період взаємовідносин: червень 2019 року становить 55489,80 грн. ТОВ «Юністіл» задекларовано за липень 2019 року – 2071,25 грн. та розбіжність між податковим зобов`язанням продавця ТОВ «Ватерлінія» та податковим кредитом покупця ТОВ «Юністіл» за період взаємовідносин: липень 2019 року становить 1366,67 грн.
Встановлено, що ТОВ «Юністіл» було подано до податкового органу Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 19.09.2019 року №921507149, в додатку №1 «Розрахунок коригування сум ПДВ» відображено виписані розрахунки-коригування на зменшення з причин зміни ціни ТМЦ по взаємовідносинам за червень 2019 року, зареєстровані в ЄРПН 01.08.2019 року за №3 від 25.07.2019 року на суму ПДВ 11689,80 грн., 09.08.2019 року за №4 від 31.07.2022 року на суму ПДВ 43800,00 грн. ТВ «Юністіл» коригує податкову накладну №5 вiд 26.06.2019 року, розрахунок коригування № 4 вiд 31.07.2019 року на суму ПДВ 43800,00 грн., коригує податкову накладну № 4 вiд 25.06.2019 року, що призвело до завищення податкового кредиту ТОВ «Юністіл» по взаємовiдносинах з контрагентом ТОВ «Любтек» за червень 2019 року на загальну суму ПДВ 55489,80 грн.
Уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість відображено виписані розрахунки-коригування на зменшення з причин зміни кількості ТМЦ по взаємовідносинам за липень 2019 року, зареєстровані в ЄРПН 09.08.2019 року за №1 від 22.07.2019 року на суму ПДВ 1025,00 грн., та №2 від 22.07.2022 року на суму ПДВ 341,67 грн. Тобто зменшено розмір податкового кредиту на 1366,67 грн. ТОВ «Юністіл» вiдображено коригyвання на зменшення у cyмi ПДВ 1366,67 грн. по контрагенту-постачальнику за iпн. 399742104840, тодi як контрагент - постачальник ТОВ «Ватерлінія» вiдповiдно до даних ITC «Податковий блок» має iпн. 329742704840, тобто вiдображено виписанi розрахунки-коригування на зменшення з причин змiни кiлькостi ТМЦ по виписним податковим накладним за липень 2019 року на суму ПДВ 1366,67 грн. по невизначеному контрагенту - постачальнику з помилковим iпн. « 399742704840».
Встановлено, що ТОВ «Юністіл» було подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 13.10.2022 року № 9208282190, внесено зміни по контрагенту-постачальнику ТОВ «Любтек», та вiдображено коригyвання на зменшення у cyмi ПДВ 1366,67 грн. по контрагенту – постачальнику за iпн. 329742104840 ТОВ «Ватерлінія». Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 13.10.2022 року №9208282190 подано після подткової перевірки та винесених податкових повідомлень-рішень. 
Платник податків непозбавлений права подавати уточнюючі розрахунки до податкових декларацій у разі самостійного виявлення помилок, проте  у випадку подання уточнюючого розрахунку від 13.10.2022 року № 9208282190, помилка не є самостійно виявленою.  
Однак слід зважати, що Уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 19.09.2019 року №921507149 відображено виписані розрахунки-коригування на зменшення з причин зміни кількості ТМЦ по взаємовідносинам за липень 2019 року, зареєстровані в ЄРПН 09.08.2019 року за №1 від 22.07.2019 року на суму ПДВ 1025,00 грн., та №2 від 22.07.2022 року на суму ПДВ 341,67 грн. Зменшено розмір податкового кредиту на 1366,67 грн. ТОВ «Юністіл» вiдображено коригyвання на зменшення у cyмi ПДВ 1366,67 грн. по контрагенту-постачальнику. Коригує податкову накладну № 4 вiд 25.06.2019 року, що призвело до завищення податкового кредиту ТОВ «Юністіл» по взаємовiдносинах з контрагентом ТОВ «Любтек» за червень 2019 року на загальну суму ПДВ 55489,80 грн.
Вказуючи на порушення ТОВ «Юністіл» податкового законодавства, відповідач зазначає, що за результатами здійсненого аналізу ціноутворення (придбання, реалізація, співставлення із середньогалузевими) встановлено, що в порушення н. п. 14.1.71, п. п. 14.1.231, п. 14.1 ст.14, п.188.1 ст.188 ПКУ, п.15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307. Встановлено, що ТОВ «Юністіл» занижено базу оподаткування операцій з постачання продукції на території України за цінами, що с нижчими за її собівартість, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3888922,28 грн.
ТОВ «Юністіл» було подано до контролюючого органу Звіт про фінансові результати за період 2019 року, наданої до перевірки інформації бухгалтерського обліку стосовно собівартості реалізованої продукції та з урахуванням даних податкових декларацій з ПДВ за: лютий, серпень, вересень, листопад 2019 року, документи на реалізацію продукції (податкові накладні, видаткові накладні, договори зі специфікаціями, рахунки, платіжні документи, тощо), встановлено реалізацію продукції підприємства за цінами нижчими ніж її собівартість. Визначення фінансового результату ТОВ «Юністіл» здійснено виходячи з різниці між доходами від реалізації основної продукції та собівартістю реалізованої основної продукції, дані щодо розрахунку суми ПДВ при реалізації готової продукції за ціною, нижче її собівартості за лютий, серпень, вересень, листопад 2019 року. ТОВ «Юністіл» сформувало та зареєструвало у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за період: лютий, серпень, вересень, листопад 2019 року основним покупцем: прокату рулонного оцинкованого на вітчизняному ринку є ТОВ «Метінвест-СМЦ».
Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків зазначає, що при співставленні показника, задекларованого в рядку 1 декларацій з ПДВ, первинних документів на реалізацію (податкові накладні, видаткові накладні, договори зі специфікаціями, рахунки, платіжні документи, тощо) та даних бухгалтерського обліку ТОВ «Юністіл» за лютий, серпень, вересень, листопад 2019 року встановлено реалізацію основного виду продукції підприємства за цінами, що є нижчими її собівартості по основному контрагенту покупцю на вітчизняному ринку ТОВ «Метінвест-СМЦ». Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не ставить під сумнів дійсність господарських операцій ТОВ «Юністіл» з ТОВ «Метінвест-СМЦ».
Згідно з ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Положеннями статті 43 та статті 44 Господарського кодексу України встановлена свобода підприємницької діяльності, зокрема: право комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.
Згідно пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: зокрема, доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо).
Відповідно до ст. 22, п. 23.1, п. 23.2 ст. 23 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку. Базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання. База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо.
Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Згідно п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.
Нормами ПК України не передбачено такої підстави для позбавлення платника бюджетного відшкодування як здійснення ним господарських операцій без економічного змісту. Платник податків вільний у виборі контрагентів з якими бажає має господарські відносини, навіть якщо контрагенти є афілійовані через засновників чи спільний капітал. 
Поняття економічного ефекту не розкрито в  Податковому кодексі України, не зважаючи на те, що вказане поняття використовується у визначенні «розумна економічна причина (ділова мета)» (пп.  14.1.231  п.  14.1  ст.  14 Податкового кодексу України). Не є обов`язковим, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції, не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.  У платника податків повинен бути намір отримати відповідний економічний ефект.  Неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов`язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції.
Згідно ч. 1 ст. 190 ГК України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.
Позиція відповідача зводиться до відсутності економічного змісту у операції позивача з ТОВ «Метінвест-СМЦ», продаж товару по заниженим цінам, що зрештою на думку відповідача, повинно позбавити його права на бюджетне відшкодування. Проте, не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості тощо, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру). Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, у процесі отримання а потім використання товару чи послуг, майновий стан та наявність активів у позивача змінювалась.
У постанові від 12.02.2019 року у справі № 809/1385/13-а Верховний Суд зробив висновок про те, що Податковий кодекс України не містить положень, що дають можливість податковому органу оцінювати здійснені платником витрати з позиції їх економічної доцільності, раціональності та ефективності господарських взаємовідносин, у зв`язку з чим прибутковість або збитковість конкретних господарських операцій або діяльність платника в цілому за один податковий період не може слугувати підставою для висновку про відсутність ділової мети або спрямованості діяльності не на отримання прибутку, тобто для одержання необґрунтованої податкової вигоди.
У разі коли податковий орган вважає, що звичайна ціна є іншою та те, що позивач продав продукцію за ціною нижче ніж є ринкова, внаслідок чого отримав збитки, податковий орган зобов`язаний встановити звичайну ціну, яка для певного виду продукції встановлена на ринку товарів.
При вирішені спору у цій частині, суд апеляційної інстанції також враховує правові позиції Верховного Суду викладені у постановах від 25.06.2020 року у справі № 810/2318/16, від 12.06.2020 року у справі №820/4972/17, від 11.06.2020 року у справі №808/1088/17, від 20.12.2019 року у справі №1540/4811/18.
Таким чином, розглянувши матеріали справи, обставини справи у сукупності доводів сторін, колегія суддів вважає, що податкові повідомлення-рішення від 19.09.2022 року № 226/32-00-07-04-08, № 227/32-00-07-04-08, № 228/32-00-07-04-08 є протиправними з огляду на недоведеність допущення позивачем порушень пп. 14.1.71, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.188.1 ст. 188, п.192.1, п. 192.3 ст.192, п.п. «а» п. 198.1, абз.1-3 н. 198.2, абз.1,2 п.198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1 абз. в) п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201.10 ст.201 ПК України.
Виходячи з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, податковим органом не доведено правомірність винесених податкових повідомлень-рішень.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу Східного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.
                              Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року в справі №160/1223/23 – залишити без змін. 
                              Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова