УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 303/3949/23
провадження № 51 - 7583 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2023 року та  ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
За вироком вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Відповідно до ст. 75 КК, звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього певних обов`язків передбачених ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану злочинними діями, в розмірі 10 500 грн., 355 доларів США, що в еквіваленті національної валюти складає 12 981,85 грн; моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., а всього, 33 481,85 грн.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_4 витрати, пов`язані з відновленням пошкодженого внаслідок кримінального правопорушення майна в розмірі 98 943,61 грн.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414  КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, потерпілий  указуючи на допущені, на його думку, судами першої та апеляційної інстанцій порушення, не обґрунтовує, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість зазначених судових рішень, і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом постановлених щодо ОСОБА_5 судових рішень, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу. 
Також, ОСОБА_4 , обмежившись загальними фразами, не навів доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного засудженому покарання, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, обставинами його скоєння та даним про особу засудженого через м`якість, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів           статей 50, 65 КК.
Також у поданій касаційній скарзі потерпілий не вказує, в чому незаконність та необґрунтованість вказаних судових рішень відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК і доводи на обґрунтування цього, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанціїв силу ст. 419 КПК та які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
До того ж, позиція потерпілого є незрозумілою та непослідовною, оскільки, як убачається з касаційної скарги, ОСОБА_4 наводить доводи у вступній та мотивувальній частині щодо незаконності вироку суду першої та ухвали суду апеляційної інстанцій, однак у прохальній частині просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, чим допустив суперечності. 
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427  КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 без руху і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                       ОСОБА_2                                    ОСОБА_3