ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2079/23  Номер провадження 22-ц/814/4466/23	Головуючий у 1-й інстанції  Фоміна Ю.В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року 	м. Полтава	

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
       головуючого судді: Обідіної О.І.,
       суддів: Бутенко С.Б., Одринської Т.В.
розглянула в порядку письмового провадження у м. Полтаві апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2023 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації шодо неправдивого звинувачення, захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, –

В С Т А Н О В И Л А:

       У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації шодо неправдивого звинувачення, захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди.

       Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуло заявнику.
       Роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

       Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
       В своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу районного суду та справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

       Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. 
       Відповідно до ст. 374 ч.1 п.1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Як встановлено судом, 08.08.2023 р. до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації шодо неправдивого звинувачення, захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди.
09.08.2023 р. суддею Ленінського районного суду см. Полтави винесено ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 . 
       Повертаючи позовну заяву з підстав, визначених п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції встановив, що позивач як засуджений перебуває в Державній установі «Полтавська виправна колонія №64», а відтак вся кореспонденція має надсилатись до суду через адміністрацію установи з огляду на те, що засудженим забороняється надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч встановленого законом порядку. 
В даному випадку конверт з позовною заявою надійшов до суду не через адміністрацію установи виконання покарань, а також не через представника позивача, у зв`язку з чим суду не представляється можливим встановити джерело надходження такої кореспонденції та ідентифікувати особу, яка фактично підписала позовну заяву. 

       Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Відповідно до абз. 12 ст. 8 КВК України засуджені мають право звертатися до суду через адміністрацію установи виконання покарань із заявами про надання копій матеріалів кримінального провадження, у тому числі в електронній формі.
       Згідно ч. 4 ст. 107 КВК України засудженим забороняється надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань;
       Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», засуджені мають право відповідно до законодавства звертатися з клопотаннями до суду через адміністрацію установи виконання покарань. Засудженим забороняється надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Кореспонденція, яку засуджені адресують Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, Європейському суду з прав людини, Міжнародному кримінальному суду, а також іншим відповідним органам міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженим особам таких міжнародних організацій, до суду та прокуророві, перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подачі. Кореспонденція, яку засуджені одержують від зазначених органів та осіб, перегляду не підлягає.
       Згідно ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
       В даному випадку, судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що сама позовна заява ОСОБА_1 як особи, що знаходиться в установі виконання покарань, а отже надсилає та отримує кореспонденцію згідно до вищевказаного порядку, надійшла до суду звичайною поштовою кореспонденцією та містить підпис напроти прізвища ОСОБА_1 . 
Врахувавши діючу згідно до ч. 4 ст. 107 КВК України заборону засудженим надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч діючого порядку, суд першої інстанції, звернувши увагу на відсутність в останнього представника, прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість ідентифікувати особу, яка фактично поставила підпис під позовною заявою напроти прізвища ОСОБА_1 та подала в його інтересах позов до суду. 
Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять вказівки на обставини, які б свідчили про порушення норм процесуального права, зокрема помилкове застосування положень п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України. 
Щодо твердження апелянта про незабезпечення судом права доступу до правосуддя, то колегія суддів звертає увагу на те, що таке право не є абсолютним, а пов`язане з дотриманням визначених законом процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо форми та змісту позовної заяви та необхідності підписання позовної заяви особою позивача або його представником з метою ідентифікувати особу, яка звертається до суду за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав і інтересів.
       За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала судом першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, є такою, що відповідає вимогам закону та не підлягає скасуванню з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
       Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
       Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09 серпня 2023 року залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2023 року

Судді: О. І. Обідіна С. Б. Бутенко Т.В. Одринська