ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/1026/23  Номер провадження 33/814/1733/23	Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д. С.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.
Згідно з постановою судді,  01 вересня 2023 року о 00:14 год. по вул. Кирила Осьмака в с. Шишаки Миргородського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу на приладі Драгер, проба позитивна – 1,50% проміле. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Зокрема вказує, що матеріали справи не містять доказів як керування ним транспортним засобом, так і перебування в стані алкогольного сп`яніння 01.09.2023, а долучений відеозапис містить дату фіксації 01.01.2014, а отже є неналежним доказом і братись до уваги не може. 
Вважає, що суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, в зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про його винуватість у скоєному правопорушенні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
  Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами в даній справі є:
протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №346254 від 01.09.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , 
роздруківка з алкотестеру Драгер щодо перебування ОСОБА_1 01.09.2023 о 00:22 год. в стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,50%, 
акт огляду та направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння,
записи з бодікамери працівника поліції.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції. 
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що автомобіль «Mercedes Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений в зв`язку з порушенням водієм комендантської години, що є самостійною підставою для зупинки транспортного засобу та перевірки документів. 
Під час спілкування з ОСОБА_1 та перевірки документів, працівниками поліції були виявлені у останнього ознаки алкогольного сп`яніння в зв`язку з чим водію запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що останній погодився.
Після продуття алкотестеру «Драгер» результат склав 1,5 проміле, що також зафіксовано записами з службової відеокамери. 
Після продуття газоаналізатору ОСОБА_1 жодної незгоди як результатом, так і процедурою проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу не висловлював.
Вказані обставини стали підставою для складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до неналежності як доказу долученого до матеріалів справи відеозапису, на якому виставлені інша дата та час фіксування події – 01.01.2014.
При цьому апелянт заперечував факт керування транспортним засобом та вживання спиртних напоїв 01.09.2023.
Вказані твердження не беруться судом до уваги, спростовуються матеріалами справи та розцінюються апеляційним судом як обраний апелянтом спосіб уникнути відповідальності.
Дійсно, виставлені на службовій бодікамері час та дата зйомки не відповідають даті події, яка мала місце 01.09.2023 р., при цьому сам процес проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу забезпечувався фіксуванням технічним засобом, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП. 
Крім того, роздруківкою з алкотестера Драгер доводиться факт проходження та відповідно перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 саме - 01.09.2023, о 00:22 год., з позитивним результатом 1,50 проміле.
Факт проходження огляду 01.09.2023 доводиться особистим підписом водія на роздруківці з алкотестеру та в акті огляду водія.
Долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами, зафіксований на ньому перебіг подій не був спростований притягнутим ОСОБА_1 , а відтак правових підстав не брати його до уваги лише з одних формальних підстав – не має. 
Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на правопорушника  накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що  постанова судді про притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна