УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 183/8876/22
провадження № 61-17002ск23
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:                                        
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,
 
розглянувши касаційні скарги військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року провадження у цивільній справі за позовом в/ч НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів закрито. Роз`яснено позивачу його право звернутися до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.
 
05 жовтня 2023 року не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції в/ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року апеляційну скаргу в/ч НОМЕР_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року залишено без руху з підстав неповажності наведених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та несплати судового збору.
 
Копію ухвали апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року в/ч НОМЕР_1 та її представник отримали 19 жовтня 2023 року, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.
 
30 жовтня 2023 року до апеляційного суду від в/ч НОМЕР_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано платіжну інструкцію про сплату судового збору. 
 
Крім того, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду в/ч НОМЕР_1 зазначено ті ж самі обставини, які вже були досліджені судом апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 рокуу відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою в/ч НОМЕР_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року у цій справі відмовлено.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, щонаведені в/ч НОМЕР_1 підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу апеляційної скарги, передбачених ЦПК України.
 
29 листопада 2023 року в/ч НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року в указаній вище справі. 
 
01 грудня 2023 року в/ч НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року в указаній вище справі.
 
Вивчивши касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.
 
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Ураховуючи наведене, оскарження ухвали суду першої інстанції без її перегляду в апеляційному порядку статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Частиною першою статті 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
 
Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
 
Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
 
Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву (про поновлення строку) не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у  порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
 
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року доставлено до електронного кабінету в/ч НОМЕР_1 та представника ОСОБА_2 16 серпня 2023 року, проте апеляційна скарга подана лише 05 жовтня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
 
В апеляційній скарзі, як на поважні підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, представник ОСОБА_2 посилається на те, що з 25 серпня 2023 року він намагався отримати дозвіл у Командування Сил логістики Збройних Сил України не оскаржувати ухвалу суду, звертався до них повторно, та лише 03 жовтня 2023 року отримав лист яким не надано дозволу не оскаржувати дану ухвалу, після чого одразу звернувся до суду з апеляційною скаргою.
 
Отже, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому в/ч НОМЕР_1 не доведено наявності поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).
 
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
 
При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).
 
Аналогічний висновок міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).
 
Аналіз змісту касаційних скарг та оскаржуваного судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційні скарги є необґрунтованими.
 
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційні скарги є необґрунтованими та у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді: 	А. І. Грушицький   	
 	І. В. Литвиненко  	
 	Є. В. Петров