ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
28 листопада 2023 року
м. Харків
справа № 641/3550/14
провадження № 22-ц/818/2342/23
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Сізонової О.О.
учасники справи:
заявник –  ОСОБА_1 
стягувач- ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Коваля Олександра Юрійовича на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Зелінської І.В., -
в с т а н о в и в :
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №641/3550/14-ц, виданий на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року у розмірі 67388,59 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 731179,68 грн та 421951,26 грн, а всього 1153130, 94 грн. Крім того, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №641/3550/14-ц, виданий на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 сплаченого судового збору у сумі 3654,00 грн, та зупинити стягнення за виконавчими листами до набрання законної сили рішенням суду за результатом розгляду заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Коваль Олександр Юрійович просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову якою задовольнити вимоги заявника в повному обсязі. 
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що 30.10.2014 року Комінтернівським судом м. Харкова ухвалено рішення яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором №014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року. На виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи. 26.01.2016 року державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №50064229. Постановою Господарського суду Харківської області від 24.02.2010 року по справі №Б-50/216-09 ФОП ОСОБА_1 був визнаний банкрутом. Вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», у тому числі за кредитним договором №014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року було включено до реєстру вимог кредиторів в рамках процедури банкрутства. Заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» була частково погашена за рахунок майна боржника реалізованого в рамках ліквідаційної процедури. Процедуру погашення боргів ФОП ОСОБА_1 було завершено. Вимоги не задоволені через недостатність майна боржника, в тому числі і щодо заборгованості за кредитним договором №014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року, були визнані погашеними. Представник заявника зазначив, що обов`язок боржника щодо сплати заборгованості за кредитним договором №014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року був припинений ще до ухвалення Комінтернівським районним судом м. Харкова рішення від 30.10.2014 року по справі №641/3550/14-ц, відсутні також і законні підстави для стягнення з боржника судового збору в сумі 3654 грн.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, що відповідає практиці Верховного Суду в аналогічних справах. Станом на час надходження заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та на час вирішення судом цієї заяви, заявником не надано доказів фактичного виконання виконавчого листа №641/3550/14-ц, виданого на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року. Підстав для задоволення заяви не вбачається.
Зазначений висновок суду відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського суду м. Харкова від 30.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором №014/1932/74/5078 від 26.03.2007 року у розмірі 67388,59 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 731179,68 грн. та 421951,26 грн., а всього 1153130,94 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 3654, 00 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22.09.2015 року вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін.
На виконання вказаного рішення Комінтернівським районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи.
Згідно інформації з АСВП на виконанні Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №50064229, боржник: фізична особа ОСОБА_1 , стягував ТОВ «ФК «Форінт», стан ВП: примусове виконання.
Постановою державного виконавця Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.02.2022 року в межах виконавчого провадження №50064229 накладено арешт на кошти боржника.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.02.2010 року визнано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.12.2011 року затверджено ліквідаційний звіт та припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
11.04.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК«Форінт» було укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК«Форінт» було відступлено заборгованість, в тому числі за кредитним договором №014/1932/74/5078 від 26.03.2007 року.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року у виконавчому провадженні №50064229, замінено сторону стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «ФК«Форінт».
Постановою державного виконавця Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.11.2021 року замінено сторону виконавчого провадження АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК«Форінт».
Як на підставу вимог заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 посилався на те, що 30.10.2014 року Комінтернівським судом м. Харкова ухвалено рішення яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль заборгованість за кредитним договором №014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року у розмірі 67388,59 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 731179,68 грн та 421951,26 грн, а всього 1153130,94 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 3654, 00 грн. На виконання вказаного рішення було видано два виконавчі листи. 26.01.2016 року державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження №50064229. Зазначив, що постановою Господарського суду Харківської області від 24.02.2010 року по справі №Б-50/216-09 ФОП ОСОБА_1 був визнаний банкрутом. Вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», у тому числі за кредитним договором №014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року було включено до реєстру вимог кредиторів в рамках процедури банкрутства. Заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» була частково погашена за рахунок майна боржника реалізованого в рамках ліквідаційної процедури. Процедуру погашення боргів ФОП ОСОБА_1 було завершено. Вимоги не задоволені через недостатність майна боржника, в тому числі і щодо заборгованості за кредитним договором №014/1932/74/5078 від 26.03.2007 року, були визнані погашеними. Представник заявника зазначив, що обов`язок боржника щодо сплати заборгованості за кредитним договором №014/1932/74/85078 від 26.03.2007 року був припинений ще до ухвалення Комінтернівським районним судом м. Харкова рішення від 30.10.2014 року по справі №641/3550/14-ц, відсутні також і законні підстави для стягнення з боржника судового збору в сумі 3654 грн.
Згідно вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Частинами 1,2,3 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.
Згідно з частиною третьою статті 431 ЦПК України виконавчий лист є виконавчим документом.
Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Пунктом 3 зазначеного Порядку визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.431 ЦПК України).
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч.2 ст.432 ЦПК України).
Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з таких обставин: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).
Обставини, з якими заявник пов`язує наявність підстав для задоволення заяви не є підставою, у розумінні ст.432 ЦПК України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що він як ФОП визнаний Господарським судом Харківської області банкрутом, тому після завершення ліквідаційної процедури, не сплачені борги є погашеними, та відсутність у нього, у зв`язку із вказаними обставинами обов`язку сплати боргу перед банком, судовою колегією не приймаються, виходячи з наступного.
У пункті 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018року у справі №338/180/17 зроблено висновок, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 04 грудня 2013 року у справі №6-125цс13 підтверджений в пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (правова позиція ВС у постанові від 06.08.2018року у справі № 320/9471/15-ц).
Також судова колегія зауважує, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, були предметом розгляду судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року
Цим доводам надана належна оцінка, і рішення суду залишено без змін.
Крім того, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Звертаючись із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню ОСОБА_1 ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано доказів фактичного виконання виконавчого листа №641/3550/14-ц, виданого на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №014/1932/74/5078 від 26.03.2007 року.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані обставини фактично свідчать про незгоду ОСОБА_1 з рішенням суду по справі за позовом про стягнення заборгованості від 30.10.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22.09.2015 року та вже були предметом розгляду суду апеляційної інстанції.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку обставинам на які посилається ОСОБА_1 та дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.
Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Коваля Олександра Юрійовича залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2023року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий:                                                                                   О.В. Маміна
Судді:                                                                         Н.П. Пилипчук
                                                                                 О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 29.11.2023 року.