ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 р. 	Справа № 520/11553/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та     НОМЕР_1 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 )    на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023    по справі № 520/11553/22 (головуючий суддя І інстанції: БабаєвА.І., м. Харків) за позовом     ОСОБА_1    до НОМЕР_1 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 )  про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,  
                                                            ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 )  звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ), в якому просив суд:
-  визнати протиправними дії   НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не включення до складу грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у червні 2022 року та у зв`язку із звільненням компенсації за невикористані дні щорічної основної та дні додаткових відпусток учасника бойових дій, а також одноразової грошової допомоги при звільненні винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; зобов`язати   НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату  допомоги на оздоровлення за 2022 рік, компенсації за невикористані дні щорічної основної та дні додаткових відпусток учасника бойових дій, а також одноразової грошової допомоги при звільненні із включенням до складу грошового забезпечення винагороди у розмірі 30 000 грн. на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; 
- визнати протиправними дії   НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не включення до складу грошового забезпечення індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті позивачу допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги виплачених упродовж серпня 2020 - вересня 2022 року, а також при нарахуванні та виплаті у зв`язку із звільненням компенсації за невикористані дні основної і додаткової відпустки учасника бойових дій, а також одноразової грошової допомоги; зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату   допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги виплачених упродовж серпня 2020 - вересня 2022 року, а також при нарахуванні та виплаті у зв`язку із звільненням компенсації за невикористані дні основної і додаткової відпустки учасника бойових дій, а також одноразової грошової допомоги із включенням до складу грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не врахування індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги виплачених упродовж серпня 2020 - вересня 2022 року, а також при нарахуванні та виплаті у зв`язку із звільненням компенсації за невикористані дні основної і додаткової відпустки учасника бойових дій, а також одноразової грошової допомоги та
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги виплачених упродовж серпня 2020 - вересня 2022 року, а також при нарахуванні та виплаті у зв`язку із звільненням компенсації за невикористані дні основної і додаткової відпустки учасника бойових дій, а також одноразової грошової допомоги з врахуванням індексації грошового забезпечення.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що  виходячи із пункту 2 статті 9 Закону "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, до складу грошового забезпечення входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зокрема, винагороди, які мають постійний характер. Тобто, Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" вказана додаткова винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, тобто має тимчасовий характер, а її розмір не є сталим та визначається наказами командирів (начальників) в сумі до 30000 гривень. Стверджує, що індексація грошового забезпечення військовослужбовців - це механізм підвищення належного до видачі грошового забезпечення військовослужбовців і не є його складовою. Тим самим індексація грошового забезпечення не несе за собою характер постійної виплати як щомісячні додаткові винагороди, які передбачені пунктом 2 статті 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Тому, так само як і додаткова винагорода, яка зазначена в Постанові Кабінету Міністрів України № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", немає жодних підстав вважати індексацію грошового забезпечення включенням до складу виплат, які вказані в позовній заяві ОСОБА_1 . 
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що  з огляду на те, що позивач проходив військову службу в умовах воєнного стану та звільнений з неї в умовах особливого періоду під час дії воєнного стану, отримував винагороду щомісяця на постійній основі, відсутні підстави вважати винагороду якоюсь окремою виплатою, оскільки така винагорода, має постійний характер в даних особливих умовах проходження військової служби і в розумінні статті 9 Закону № 2011-XII має входити до складу грошового забезпечення, як розрахункової величини для нарахування та виплати допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за невикористану відпустку. Жодною нормою законодавства не встановлено застереження чи обмеження, які б вказували, що спірна винагорода не відноситься до грошового забезпечення військовослужбовців, як і норми законодавства не містять застережень, що спірна винагорода неповинна включатися до розміру місячного грошового забезпечення, як розрахункової величини для нарахування та виплати допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані дні відпустки, адже у випадку надання військовослужбовцю відпустки, за ним би на час відпустки зберігалось грошове забезпечення у повному розмірі. При цьому, просить врахувати правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17, викладені у постанові від 6 лютого 2019 року, відповідно до яких до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових; посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Отже, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач у період з липня 2020 року по вересень 2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін).
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №268-ОС від 09.09.2022   підполковника ОСОБА_1 , начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б) звільнено з військової служби за підпунктом "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років, пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" .
Учасниками справи не заперечується та обставина, що починаючи з лютого 2022 позивач отримував винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". 
Позивач, не погоджуючись з розрахунком підйомної допомоги, допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні щорічної основної та дні додаткових відпусток учасника бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільненні, звернувся до суду з даним позовом.
Стверджує, що розрахунок вказаних вище виплат повинен здійснюватися з урахуванням винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про розрахунок виплат з урахуванням винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", суд першої інстанції виходив з того, що додаткова винагорода передбачена Постановою №168, з огляду на приписи пункту 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ, пункту 2 Постанови №704, не може вважатись щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, зокрема, винагородою, яка має постійний характер. Отже, у відповідача були відсутні правові підстави для включення до складу грошового забезпечення, з якого повинна бути обрахована допомога на оздоровлення за 2022 рік, компенсація за невикористані дні щорічної основної та дні додаткових відпусток учасника бойових дій та одноразова грошова допомога при звільненні, додаткової винагороди, яка передбачена Постановою № 168.
Задовольняючи позовні вимоги в іншій частині, суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду в постанові від 21 грудня 2021 року по справі № 820/3423/18, дійшов висновку, що військова частина має здійснити перерахунок розміру додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням індексації.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII(далі - Закон № 2011-XII).
Частиною 1 статті 9 Закону №2011-XIIобумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2, 3статті 9 Закону №2011-XIIвстановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Абзацами 1, 2 ч. 4 вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Як передбачено п. 1ст. 10-1 Закону №2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Нормами Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996   № 504/96-ВР та пунктом 14 ст. 10 - 1 Закону   № 2011-XII врегульовано, що у рік звільнення зазначених військовослужбовців зі служби, у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки, їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №211-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Колегія суддів зазначає, що право позивача на нарахування та виплату одноразової допомоги при звільненні, як і право на отримання грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані дні щорічної основної та дні додаткових відпусток учасника бойових дій   не заперечується відповідачем.
Спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, яке повинно включатися при обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні,  грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані дні щорічної основної та дні додаткових відпусток учасника бойових дій таких складових як індексація грошового забезпечення та винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Щодо включення індексації грошового забезпечення суд зазначає таке.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-XII).
Статтею 1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року (далі - Порядок №1078).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.
Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а.
На думку колегії суддів, враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, а також при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги виплачених упродовж серпня 2020 - вересня 2022 року та компенсації за невикористані дні основної і додаткової відпустки учасника бойових дій.
В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку одноразової грошової допомоги, допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, компенсації за невикористані дні основної і додаткової відпустки учасника бойових дій призвело б до знецінення як грошового забезпечення, так і самої допомоги/інших виплат.
Висновки колегії суддів в цій частині відповідають правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 19.03.2020 по справі № 820/5286/17.
Доводи апеляційної скарги відповідача не дають підстави для висновку про наявність іншої правової позиції Верховного Суду, яка в силу приписів статті 242 КАС України має враховуватися судом під час правозастосування.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позову  в цій частині.
Щодо включення до складу грошового забезпечення при визначенні окремих видів виплат  винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", колегія суддів зазначає таке.
Так, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - Постанова № 168).
Відповідно до п.1 Постанови № 168 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 Постанови № 168 визначено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, Міністром оборони України надіслана телеграма від 25.03.2022 № 248/1298, пунктом 2 якої передбачалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
100000 грн - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
30000 грн - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).
Пунктами 5, 6 вказаної Телеграми передбачено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, додаткова винагорода, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168, не має регулярного характеру та виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за наявності певних умов, а саме: - на період дії воєнного стану; - пропорційно часу участі в інших заходах в умовах особливого періоду.
Відтак, колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання щодо того, чи є передбачена Постановою №168 додаткова винагорода у розмірі до 30000 грн винагородою, яка має постійний характер та підлягає включенню до складу місячного грошового забезпечення для визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, необхідно виходити з того, що вказана додаткова винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, тобто має тимчасовий характер, а її розмір не є сталим та визначається наказами командирів (начальників) в сумі до 30000 грн.
Крім цього, на даний час жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.
Оскільки до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, включаються винагороди, які мають постійний характер, а додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн має тимчасовий характер (виплачується лише у період дії воєнного стану), тому відсутні правові підстави для включення до складу грошового забезпечення, з якого повинна бути обрахована одноразова грошова допомога при звільненні, допомога на оздоровлення у червні 2022 року та у зв`язку із звільненням компенсації за невикористані дні щорічної основної та дні додаткових відпусток учасника бойових дій, додаткової винагороди, яка нараховувалася та виплачувалася позивачу відповідно до Постанови № 168.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача також не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.               
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та НОМЕР_1 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі № 520/11553/22 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов