УХВАЛА
 
01 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 344/4418/22
 
провадження № 61-10405св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,   
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення юридичних фактів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Марущаком Володимиром Івановичем, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року у складі судді                      Шамотайла О. В. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у складі колегії суддів: Девляшевського В. А., Баркова В. М.,                     Мальцевої Є. Є.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,                   ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення юридичних фактів.
 
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                                від 20 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .
Встановлено факт, що заповіт, посвідчений 27 вересня 2002 року державним нотаріусом першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори                         Андрусяк К. Ф., зареєстрований в реєстрі за № 4-2044 від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідчено на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині заповіту, що стосується ОСОБА_1 .
У задоволенні решти вимог позову відмовлено.
 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 червня 2023 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2023 року залишено                 без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду                        від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, від 02 листопада 2021 року у справі № 917/1338/17, постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження                  № 61-2417сво19), від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц (провадження              № 61-28728сво18) та постановах Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц (провадження № 61-532св17), від 17 жовтня 2018 року у справі              № 681/203/17-ц (провадження № 61-22164св18), від 26 червня 2019 року у справі                                         № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 07 серпня 2019 року у справі                 № 629/1886/19 (провадження № 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі                 № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року                         у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19), від 26 березня 2020 року                 у справі № 517/82/19 (провадження № 61-1340св20), від 17 березня 2021 року                          у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 22 грудня 2021 року                      у справі № 703/4978/19 (провадження № 13783св21), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також підставою касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування апеляційним судом норм права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказує порушення судом норм процесуального права, а саме постанова апеляційного суду оскаржується з підстав, передбачених частиною першою статті 411 ЦПК України, оскільки суд розглянув справу за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення юридичних фактів, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     Р. А. Лідовець

                                                                                              Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник