ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року 
м. Київ

справа № 420/9878/22
адміністративне провадження № К/990/21151/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Губської О. А.,
суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.,      
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, ухвалену у складі колегії суддів: Скрипченка В.Б. (головуючий), Косцової  І.П.,   Осіпова  Ю.В.,
І. Суть спору:
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у якому просив:
1.1. визнати протиправними дії відповідача щодо застосування грудня 2015 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно;
1.2. зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 85   927,84 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44   з урахуванням раніше виплачених сум;
1.3. визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу з 01.03.2018 року по 21.01.2020 року включно із застосування щомісячної фіксованої індексації 4   463,15 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078;
1.4. стягнути з відповідача на користь позивача щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення 44   6315 грн за період з 01.03.2018 року по 21.01.2020 року включно в сумі 101   212,72 грн.
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 26.08.2011 па 21.01.2020 він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . В періоді з 01.12.2015 по 21.01.2020 нарахування грошового забезпечення здійснювалося не повному обсязі, а саме не в повному обсязі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення. Позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення, на що отримав відповідь, що з 01.12.2015 по 28.02.2018 включено позивачу індексація грошового забезпечення не виплачувалась через відсутність фінансового ресурсі. При виплаті індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 відповідачем застосовується базовий місяць   грудень 2015 року та січень 2016 року. Позивач зазначає, що базовим місяцем в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включено є січень 2008 року, відповідно до п. п. 5, 10-2   постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078. За період з 01.03.2018 по 21.01.2020 позивачу виплачено тільки поточна індексація грошового забезпечення, однак не виплачено на фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць.
3. Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4. Наказом командувача Національної гвардії України по особовому складу від 10.01.2020 №5 о/с капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас Збройних сил України відповідно до підпункту "б" пункту 2 частини 5   статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
5. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 НГУ від 21.01.2020 року №13 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення.
6. Вважаючи, що за період з 01.12.2005 року по 28.02.2018 року включно йому не в повному обсязі була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
7. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.
7.1. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 НГУ щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців, за якими починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) при розрахунку ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно.
7.2. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 НГУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року з урахуваннях раніше здійснених виплат.
7.3. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 НГУ здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 26.02.2021 року із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
7.4. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
8. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій військової частини щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.
8.1. Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.01.2021 включно із застосування щомісячної фіксованої індексації 4437,34 грн. відповідно до абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 та зобов`язання військову частину нарахувати і виплатити на користь позивача таку суму, суд першої інстанції вказав, що оскільки відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення, враховуючи те, що повноваження щодо розрахунку розміру такої індексації є дискреційними та компетенцією (дискреційною функцією) відповідача та такий розрахунок на момент звернення позивача до суду та прийняття даного рішення не здійснено, відтак вказані позовні вимоги позивача є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.
9. 11 травня 2023 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року скасовано в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 26.02.2021 року, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, та ухвалено нове рішення у відповідній частині, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у відповідній частині відмовлено. В інший частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року - залишено без змін.
10. Суд апеляційної інстанції зазначив, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача на отримання в повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність визначення січня 2008 року базовим місяцем для обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за вказаний період.
10.1. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання в/ч НОМЕР_1 НГУ здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 року по 26.02.2021 року, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що  згідно із сформованою Верховним Судом позицією у цій категорії спорів, викладеною у постанові від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 з 01.12.2015 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці. 
10.2. Врахувавши підходи щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, які сформовані Верховним Судом у вищенаведених постановах, суд апеляційної інстанції зазначив, що розмір підвищення доходу позивача в період з березня 2018 року по січень 2020 року перевищує суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, відтак у позивача не виникло права для нарахування й виплати йому індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. 
10.3. До вказаних висновків суд апеляційної інстанції дійшов на підставі того, що посадовий оклад позивача протягом січня-лютого 2018 року складав 1   000 грн., березень 2018 року - вересень 2019 року   4   370 грн., жовтень 2019 року - січень 2020 року   4   510 грн. Коефіцієнт індексації у березні 2018 року складає 3,4%, сума індексації: 1   762 грн. х 3,4 % = 59,91 грн.
10.4. Крім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу, що позивач з 21 січня 2020 року звільнений з військової служби, тому є незрозумілими висновку суду про зобов`язання в/ч НОМЕР_1 НГУ здійснити йому перерахунок індексації до 26 лютого 2021 року.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
11.    Не погодившись із рішеннями суду апеляційної інстанції, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просив скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 1 вересня 2022 року.
12. Нормативною підставою для касаційного оскарження судового рішення в цій справі скаржник зазначив пункт 1 частини четвертої   статті 328 КАС України. 
13. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 12 квітня 2023 року у справі №560/13302/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21, від 03 травня 2023 року у справі №160/10790/22. 
13.1. При цьому, посилається на те, що враховуючи наведені Верховним Судом висновки при вирішенні даного спору має бути вирішено належну до виплати позивачу суму індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.01.2020 року із визначенням розміру індексації-різниці та одночасною виплатою компенсації сум податків з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
13.2. Крім того, скаржник зазначає, що на момент прийняття судом першої інстанції рішення існувала правова позиція Верхового Суду у постановах від 28.09.2022 року у справі №400/1119/21, від 28.09.2022 року у справі №560/3965/21, яка передбачала, що суди першої та апеляційної інстанції при розгляді справи мають дослідити розмір збільшення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року, визначити суму індексації, яка припадає на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року) при застосуванні базового місяця січень 2008 року та як наслідок визначити чи належить позивачу індексація починаючи з березня 2018 року, що не було зроблено судом апеляційної інстанції.
13.3. Позивач зауважив, що грошовий дохід позивача внаслідок підвищення посадових окладів в березні 2018 року не збільшився, а зменшився. 
13.3.1. Крім того, скаржник зазначив, що величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року при застосуванні у якості базового місяця січня 2008 року (як визначено власне судом апеляційної інстанції) складає 353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (Величина приросту індексу споживчих цін). У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн. Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн). Проте судом апеляційної інстанції зазначено, що коефіцієнт індексації у березні 2018 року складає 3,40%. Такий розмір коефіцієнту індексації (3,40%) у березні 2018 року утворюється, якщо у якості базового місяця застосувати жовтень 2017 року у період з 01.10.2017 року по 28.02.2018 року, що суперечить самій постанові суду апеляційної інстанції.
14. Таким чином, скаржник наголосив, що судом апеляційної інстанції проігноровано норми абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та позбавлено позивача права на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.01.2020 року, право на яку визначено Урядом.
14.1. Крім того, вказав, що судом апеляційної інстанції при вирішенні спору не досліджено обставини наведені у даній нормі права та не встановлено фактичні обставини справ, а саме: розмір грошового доходу позивача в лютому 2018 року; розмір грошового доходу позивача в березні 2018 року; грошовий дохід позивача збільшився чи зменшився в березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року; розмір індексації грошового забезпечення в березні 2018 року при застосуванні базового місяця січень 2008 року,  внаслідок чого позбавлено позивача права на отримання індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 року по дату звільнення.
15. Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до   статті 338 КАС України   не перешкоджає касаційному перегляду справи.
V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
16.    Частиною другою   статті 19 Конституції України   обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
17. Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
18. Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
19. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
20. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).
21. Згідно зі статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III (далі - Закон № 2017-III) з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
22. Відповідно до статті 19 цього ж Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
23. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
24. Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
25. Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
26. Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII (у редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015, що діє з 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
27. Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта статті 4 Закону № 1282-XII).
28. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини друга статті 5 Закону № 1282-XII).
29. За змістом частини першої статті 9 Закону № 1282-XII індексація доходів громадян повинна проводитися за місцем їх одержання. Так як виплату заробітної плати (грошового забезпечення) здійснюють роботодавці, то і нараховувати індексацію за цим видом доходу також повинні усі без виключення роботодавці.
30. Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
31. Кабінетом Міністрів України прийнято 30.08.2017 постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018 (надалі - Постанова № 704).
32. Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
33. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII).
34. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078).
35. Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
36. У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
37. З 01.12.2015 положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".
38. Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну "базовий місяць" на "місяць підвищення доходу", ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.
VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
39. За правилами частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
40. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.
41. Спір у цій справі виник у зв`язку із не нарахуванням та невиплатою військовою частиною у період з 01.03.2018 по 21.01.2020 включно позивачу (військовослужбовцю) індексації-різниці відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
42. Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20 та від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а та від 17.01.2022 у справі № 420/15397/21, від 10.05.2022 у справі № 420/15397/21, з 01.12.2015 діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення чи виходу на роботу. Так, з 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.
43. У наведених постановах Верховний Суд зазначив, що за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2019 № 1013) є січень 2008 року.
44. При цьому, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що повноваження державних органів щодо визначення "місяця підвищення тарифних ставок (окладів)" для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.
45. У цій справі частково задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 по 28.02.2018, суд першої інстанції, із висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що обчислення цієї індексації за спірний період відповідач має здійснити виходячи із місяця підвищення тарифної ставки (окладу) - січень 2008 року.
46. Щодо "фіксованої" суми індексації, то слід зазначити, що у період існування спірних правовідносин (з 01.03.2018 по 21.01.2020) Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містили. Вказаний термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте, Постановою № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у ньому, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
47. Між тим, з 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації - різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
48. Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015 до 01.04.2021, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
48.1. сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
48.2. сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
48.3. у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац 5).
49. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації - різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
50. Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
51. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 про виправлення описки), від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 12.04.2023 у справі № 420/6982/21 з подібними правовідносинами, з урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
52. З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
53. У цих справах Верховний Суд внаслідок системного і цільового способу тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дійшов висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу військовослужбовця відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.
54. Верховний Суд також наголосив, що ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
55. Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Верховний Суд зазначив, що для їхнього застосування суд повинен встановити: 
розмір підвищення доходу позивачки у березні 2018 року (А);
суму можливої індексації грошового забезпечення позивачки в березні 2018 року (Б);
чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
55.1. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року.
55.2. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
55.3. Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
55.4. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачці індексації - різниці до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) або до дати звільнення зі служби.
56. Як уже зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації - різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
57. Суди попередніх інстанцій, вирішуючи позовні вимоги в частині права позивача на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 21.01.2020 відповідно до абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078, дійшли протилежних висновків щодо наявності/відсутності підстав для їх задоволення.
58. Так, суд першої інстанції зазначив про передчасність цих вимог, позаяк відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а тому неможливо порівняти розмір підвищення грошового доходу із сумою індексації, що склалася у місяці підвищення доходу для встановлення наявності підстав для застосування абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078. 
59. Суд апеляційної інстанції, застосувавши визначений Верховним Судом у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21 підхід до розрахунку суми індексації-різниці грошового забезпечення, зазначив лише, що посадовий оклад позивача протягом січня-лютого 2018 року складав 1   000 грн., березень 2018 року - вересень 2019 року   4   370 грн., жовтень 2019 року - січень 2020 року   4   510 грн., не визначивши при цьому розмір грошового доходу позивача в лютому 2018 року та розмір грошового доходу позивача в березні 2018 року з урахуванням саме сталих складових в розумінні положень статті 9 Закону № 2011-XII та Постанови № 704 та, на підставі цього, розмір збільшення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року. Також судом апеляційної інстанції не спростовано доводи позивача про те, що сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становить 4463,15 грн та, разом з тим  не обґрунтовано, яким чином утворився коефіцієнт індексації у розмірі 3,40%.
60. Без з`ясування цих обставин висновки суду апеляційної інстанції про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 21.01.2020 не можуть вважатися обґрунтованими.
61. Верховний Суд наголошує, що за правилами статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
62. Тут варто зазначити, що судове рішення є результатом повного і всебічного з`ясування обставин адміністративної справи (стаття 244 КАС України) та ретельної оцінки наданих сторонами й витребуваних судом доказів з метою правильного застосування норм матеріального і процесуального права (стаття 242 КАС України). Від зміни цих елементів, відповідно, може змінюватися й кінцевий результат судового рішення в адміністративній справі.
63. Таким чином Суд погоджується із доводами касаційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно визначав характер спірних правовідносин у частині вимог, які стосуються нарахування й виплати щомісячної суми індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 21.01.2020, та, як наслідок, помилково не застосував абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та не встановив істотні для справи обставини, необхідні для правильного розв`язання спору в цій частині.
64. Своєю чергою, суд апеляційної інстанції, врахувавши висновки Верховного Суду щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, формально при цьому підійшов до визначення кола обставин, які належить з`ясувати для правильного їх застосування.
65. Беручи до уваги наведене, доводи, викладені у касаційній скарзі які слугували підставами для касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, знайшли своє підтвердження.
66. Отже, Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій не вжили усіх, визначених законом, заходів та не встановили усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим дійшли передчасних висновків по суті справи. 
67. Водночас, обсяг повноважень суду касаційної інстанції, визначений статтею 341 КАС України, не дозволяє Суду встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
68. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
69. Ураховуючи приписи статті 353 КАС України, а також те, що неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час розгляду справи допущені як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, ці порушення неможливо виправити в суді касаційної інстанції, то оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмовлених позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу з 01.03.2018 року по 21.01.2020 року включно із застосування щомісячної фіксованої індексації 4   463,15 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 та стягнути з відповідача на користь позивача щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення 44   6315 грн за період з 01.03.2018 року по 21.01.2020 року включно в сумі 101   212,72 грн., підлягають скасуванню, а справа в цій частині направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
70. Під час нового розгляду справи суду необхідно, з урахуванням висновків, викладених у цій постанові, для цілей застосування положень Порядку № 1078 на підставі належних та допустимих доказів дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку вказаним обставинам й аргументам сторін та, у залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
71. В іншій частині відповідно до приписів статті 350 КАС України рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.
72. З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 353, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, 

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити частково.
2.   Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №420/9878/22 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу з 01.03.2018 року по 21.01.2020 року включно із застосування щомісячної фіксованої індексації 4   463,15 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 та стягнути на користь позивача щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення 44   6315 грн за період з 01.03.2018 року по 21.01.2020 року включно в сумі 101   212,72 грн. скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
3. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №420/9878/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. А. Губська

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    В.Е. Мацедонська