УХВАЛА
 
22 грудня 2023 року 
 
м. Київ
 
справа № 522/2736/16-ц
провадження № 61-15962ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частини об`єкту незавершеного будівництва,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом.
 
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року відкрито провадження у справі.
 
Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково, не заперечуючи спільне проживання до шлюбу, зазначив, що частка ОСОБА_2 у спільній власності має бути меншою ніж частини, оскільки вклад кожного у створення спільного майна різний.
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року позов задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з червня 2008 року до 17 березня 2015 року, тобто до дати укладення шлюбу. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єкт незавершеного будівництва будинок АДРЕСА_1 загальною площею 647,50 кв. м, готовністю до експлуатації 100 %, розташований на земельній ділянці площею 0,0515 га. Визнано за ОСОБА_2 право власності на частини об`єкту незавершеного будівництва будинку АДРЕСА_1 загальною площею 647,50 кв. м, готовністю до експлуатації 100 %, що не зданий в експлуатацію та розташований в ДБК «Металург» на земельній ділянці площею 0,0515 га, з правом подальшого введення в експлуатацію у встановленому законом порядку.
 
Рішення в апеляційному порядку оскаржено ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, проте посилалася на те, що суд вирішив питання про її права на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , збудований на якій будинок є самочинним.
 
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду. 
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року закрито.
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року, в якій посилається на те, що оскаржувані судові рішення стосуються безпосередньо її прав, свобод та інтересів.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2023 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року відмовлено.
 
Іншою ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зокрема для сплати судового збору.
 
У встановлений в ухвалі строк ОСОБА_1 усунула недоліки касаційної скарги.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Касаційна скарга обґрунтовується порушенням апеляційним судом норм процесуального права (абзац 6 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Враховуючи, що заявник усунуто недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частини об`єкту незавершеного будівництва, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року.
 
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси матеріали справи № 522/2736/16-ц.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков                                                    Р. А. Лідовець       Д. Д. Луспеник