УХВАЛА
 
29 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/45446/21
провадження № 61-16025ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лупейка Олександра Васильовича на судові рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з банку на її користь грошових коштів за договором про депозитний вклад від 13 червня 2013 року № SAMDN8000735879535, а саме: суми вкладу у розмірі 17 000, 00 дол. США; проценти за три місяці строку дії вкладу у розмірі 342, 79 дол. США; проценти за період після закінчення строку дії договору до 15 серпня 2021 року у розмірі 10 761, 96 дол. США; 3 % річних у розмірі 4 021, 27 дол. США; пеня у розмірі 40 177 654, 39 грн; а також грошові кошти за договором про депозитний вклад від 14 червня 2013 року № SAMDN8000735895353, а саме: суми вкладу у розмірі 15 000, 00 США; процентів за період після закінчення строку дії договору до 15 серпня 2021 року у розмірі 9 485, 76 дол. США; 3 % річних у розмірі 3 557, 16 дол. США; пеня у розмірі 35 438 572, 10 грн, посилаючись на те, що у червні 2013 року сторони уклали зазначені договори, проте банк грошові кошти не повернув.
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від  03 жовтня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
08 листопада 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Лупейко О. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить зазначені судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне. 
 
Пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, рішення (ухвала), що оскаржується.
 
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).
 
З прохальної частини касаційної скарги вбачається, що заявник просить поновити строк та скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від  25  березня 2023 року та  постанову Київського апеляційного суду від  03  жовтня 2023 року.
 
Відповідно до даних офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 199/10335/19 інформація щодо прийняття рішення Печерського районного суду міста Києва від  25  березня 2023 року у цій справі відсутня.
 
Так, не можуть бути об`єктом касаційного оскарження судові рішення, якщо вони не ухвалювалися судом.
 
Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу з приведенням її прохальної частини відповідно до положень статті 409 ЦПК України разом з копіями скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.
 
Разом з цим, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
 
18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX. 
 
З урахуванням внесених змін до процесуального закону, частиною шостою              статті 14 ЦПК України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
 
Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
 
Реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина восьма статті 14 ЦПК України.
 
Враховуючи викладене, адвокат Лупейко О. В., у силу вимог статті 14 ЦПК України, в обов`язковому порядку зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет у ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами та  має право на подачу документів до суду в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), зокрема підсистеми «Електронний суд».
 
Крім того, на виконання вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи  перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за  його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
 
У порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у поданій касаційній скарзі не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету адвоката.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лупейка Олександра Васильовича на судові рішення залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.  
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.    
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                        О. М. Осіян