ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року	Львів	Справа № 461/3437/23 пров. № А/857/12279/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                             Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                  Качмара В.Я., Мікули О.І.,
за участю секретаря судового засідання:         Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Галицької районної адміністрації на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2023 року, головуючий суддя – Радченко В.Є., ухвалене о 14:34 год. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 

                                                     В С Т А Н О В И В:

В травні 2023 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Галицької РА, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №119 від 27.04.2023 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що постановою адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради №119 від 27.04.2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф, передбачений статтею 152 КУпАП, в розмірі 51 грн. Позивач зазначав, що ЛМКП «Айсберг» не є балансоутримувачем будинку та не може вимагати у нього документи. Оскільки ЛМКП «Айсберг» декларує себе правонаступником ЛКП «Цитадель-Центр», то до нього мали б перейти всі права та обов`язки останнього, в тому числі, і щодо судових рішень (в яких встановлено факт заскленого балкону) та інформації, що балкон перебуває в такому стані з моменту заселення 1993 року. Зі змістом оскарженої постанови він ознайомився тільки 05.05.2023 року в приміщенні Галицької районної адміністрації, поштою йому нічого не надходило. 3 цих листів він довідався, що його було викликано на комісію з приводу вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП. Зателефонувавши 03.05.2023 року до Відповідача, він взнав, що рішення вже прийняте за його відсутності та накладено штраф в розмірі 51 грн. Станом на 05.05.2023 року жодної постанови з Галицької районної адміністрації до позивача не надходило. Ознайомившись з оскаржуваною Постановою N° 119 від 27 квітня 2023 року та матеріалами справи, вважає,що постанова винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права, якими регламентується винесення подібних постанов та підлягає скасуванню. Позивач вважав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки на момент складення протоколу він не володів та не користувався приміщенням, оскільки постанова винесена щодо дії, яка вчинялася не ним. Окрім цього, позивач зазначав, що оскаржувана постанова не містить посилання на те, чи визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, не містить повного опису обставин, встановлених під час розгляду справи. Позивач стверджував, що при винесенні оскаржуваної постанови адміністративною комісією було допущено неповноту та неправильність при розгляді адміністративного протоколу, порушено його права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наслідком чого стало прийняття незаконної постанови № 119 від 24.04.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2023 року адміністративний позов задоволено частково; скасовано постанову Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації №119 від 27.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП і надіслано адміністративну справу на новий розгляд до Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та Галицька РА оскаржили його в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким: позивач – позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; відповідача - у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Свою апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивує тими ж доводами, що зазначались ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції.
Галицька РА в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що про засідання адміністративної комісії позивач був повідомленим належним чином, однак на таке засідання він не з`явився, про причини неявки не повідомив, відтак комісією було розглянуто справу без його участі. Відповідачем було вчинено всі необхідні дії з метою належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні представник позивач та його представник підтримали подану апеляційну скаргу, заперечили проти апеляційної скарги відповідача, вважають оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у своїй апеляційній скарзі. 
Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги позивача, свою апеляційну скаргу підтримав, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у поданій апеляційній скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційних скарг в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №119 від 24.04.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП і накладено штраф у розмірі 51 грн.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримав сповіщення про час та місце розгляду адміністративної справи вже після її розгляду. Таким чином,відповідач порушив право на захист позивача,передбачене ст. 268 КупАП.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне. 
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як встановлено статті 150 КУпАП порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під`їздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням, псування жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об`єктів благоустрою тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 – 279-4 цього Кодексу.
Як встановлено статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
За статтею 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Згідно із ст.. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Колегія суддів зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав – на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.
Як слідує з матеріалів справи, що повістка від 13 квітня 2023 року про розгляду справи про адміністративне правопорушення на 27.04.2023 року  о 10:00 год. надсилалась на адресу позивача рекомендованим листом із трекінговим номером 7900071659832.
При цьому, відповідно до роздруківки відстеження рекомендованої кореспонденції відправлення за трекінговим номером 7900071659832 не вручене під час доставки.
При цьому, позивачем доведено, що він отримав сповіщення про час та місце розгляду адміністративної справи вже після її розгляду, та вказує на те, що відповідач порушив його право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП.
Відповідач в свою чергу не надав суду жодних доказів, які б стверджували про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи не довів, що позивач про день та час розгляду справи про був поінформований належним чином
Колегія суддів зазначає, що посадовими особами відповідача не було не вжито всіх можливих заходів для повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Тобто суб`єктом владних повноважень не виконано належним чином обов`язку для забезпечення реалізації позивачем прав, визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім цього, як підтвердив в судовому засіданні представник відповідача протокол про адміністративне правопорушення складався у відсутність позивача, що позбавило його права надати пояснення, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не доведено правомірності складання ним постанови, а тому колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для надсилання справи на новий розгляд до компетентного органу, для виконання вимог статті 245 КУпАП.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційні скарги на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Галицької районної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2023 року у справі №461/3437/23 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повний текст постанови складено 06.12.2023 року.