Ухвала
 
21 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 361/681/18
провадження № 61-12368ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката Волошина Ігоря Володимировича як представника ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського Олександра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О. А. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу.
 
Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 12 травня                   2023 року подання задовольнив. Обмежив у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань за виконавчими листами № 361/681/18, виданими 05 листопада 2020 року, та 361/8807/18, виданими 04 листопада            2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області.
 
Київський апеляційний суд постановою від 18 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишив без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області               від 12 травня 2023 року - без змін.
 
17 листопада 2023 року адвокат Волошин І. В. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О. А. відмовити.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 31 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
 
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Отже, зміст пункту 31 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня                  1997 року). 
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року та постанова Київського апеляційного суду                               від 18 жовтня 2023 року не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Волошина Ігоря Володимировича як представника ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського Олександра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов