Номер провадження: 33/813/2023/23
Номер справи місцевого суду: 521/18525/23 
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року                                                                                м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Тьосової Я.В., 
представника Одеської митниці Держмитслужби – Терновського М.С.,
захисника – адвоката Ковташа Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби Терновського М.С. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року, якою: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про сімейний стан відсутні, працюючого на посаді керівника ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» (код ЄДРПОУ 42888946), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України,
встановив:

оскарженою постановою суді місцевого суду провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом про порушення митних правил №0761/50000/23 від 28.04.2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Згідно з оскарженою постановою, з протоколу про порушення митних правил №0761/50000/23 вбачається, що 19.04.2023 з метою переміщення та митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію в режимі «ІМ 40 АА» (далі - МД), за № 23UA500370003080U7, відповідно якої продавцем та відправником товару є компанія «Agro Chain General Trading LLC.» (Дубай), а покупцем та одержувачем є ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» (Україна, 61072, Харківська обл., м. Харків, проспект Науки, буд. 58, приміщення № 314).
В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці були надані: сертифікат про походження товару № TM UA 27971316 від 05.04.2023, сертифікат якості від 30.03.2023, інвойс № ACGT/2023/145 від 30.03.2023, контракт № AGCT-OSCROPT-23-03 від 29.03.2023 та інші товаросупровідні документи.
В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту, з Туркменістану в зону діяльності Одеської митниці на баржі «DDS1» надійшов товар «добрива мінеральні, азотні: розчин карбамідно-аміачної суміші 32,4%», загальною вагою брутто/нетто 2207480 кг., фактурною вартістю 662 244,00 доларів США, або 24 217 335,94 грн (курс дол. США на день митного оформлення -36,5686).
Відповідно до інформації, зазначеної у МД № 23UA500370003080U7 (графа 34) та товаросупровідних документах (інвойс № ACGT/2023/145 від 30.03.2023, контракт № AGCT-OSCROPT-23-03 від 29.03.2023, коносамент від 22.03.2023 № б/н ) зазначено, що країна походження товару є Туркменістан.
В ході митного контролю в митного органу виникли сумніви щодо дійсності сертифікату про походження товару № TM UA 27971316 від 05.04.2023 з визначенням країни походження товару «Туркменістан».
Так, з метою з`ясування питання про автентичність поданих митним органам України документів на зазначені товари митним органом направлено запит від 20.04.2023 № 20/20-01-01/11/415 до Туркменекспертизи «Торгово-Промислової палати Туркменістану» («Turkmenexpertizia» Enterprise of the Chamber of Commerce and Industru of Turkmenistan).
Листом Державної митної служби України від 21.04.2023 № 20/20-01-01/7.10/417 до Одеської митниці (вх. Одеська митниця від 21.04.2023 № 8631/4) спрямовано відповідь від «Торгово-Промислової палати Туркменістану», в якому повідомлено, що сертифікат про походження товару № TM UA 27971316 від 05.04.2023 не був виданий.
Покупцем та одержувачем вказаних товарів є ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» в особі гр. ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та, в розумінні п. 43 ст. 4 МК України, є посадовою особою цього підприємства.
Відповідно до ст. 459 Митного кодексу України, при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.
Таким чином, на переконання митниці, керівником ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» гр. ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів вартістю 24 217 335,94 гривень через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів (в тому числі сертифікат про походження товару № TM UA 27971316 від 05.04.2023), які містять неправдиві дані стосовно країни походження товарів.
Натомість, враховуючи усі надані документи та докази, суд першої інстанції дійшов до висновку, що матеріали справи про порушення митних правил не містять достатніх підстав, які б беззаперечно вказували на походження товару з будь-якої іншої країни, окрім Туркменістану, а тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Не погоджуючись з рішенням місцевого суду представник Одеської митниці Держмитслужби України Терновський М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті. 
В апеляційній скарзі представник митниці наголосив, що в діях ОСОБА_1 містяться вся сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяє кваліфікувати його дії за ч.1 ст.483 МК України, оскільки він є керівником ТОВ «ОСКАР ОПТІМА», а отже саме він організує, визначає, формулює і координує діяльність підприємства та в розумінні п.43) ст.4 МК України є посадовою особою цього підприємства та несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації про заявлений вантаж. 
Під час апеляційного розгляду представник Одеської митниці ДМС України Терновський М.С. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість захисник Ковташ Д.М. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.
Згідно зі ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст.494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Диспозиція ч.1 ст.483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
На думку Одеської митниці, ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання митному органу, як підстави для переміщення, документів, що містять неправдиві відомості стосовно країни походження товарів, у зв`язку з чим 28.04.2023 року відносно нього складено протокол про порушення митних правил № 0761/50000/23 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. 
З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про порушення митних правил, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги представника митниці, апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.
Так, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0761/50000/23 від 28.04.2023 року встановлено, що 19.04.2023 року з метою переміщення та митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію в режимі «ІМ 40 АА» (далі - МД), за № 23UA500370003080U7. Відповідно до вказаної митної декларації переміщувався товар «добрива мінеральні, азотні: розчин карбамідно-аміачної суміші 32,4%», загальною вагою брутто/нетто 2207480 кг., фактурною вартістю 662 244,00 доларів США, або 24 217 335,94 грн (курс дол. США на день митного оформлення -36,5686). Квоти та преференції відсутні.
З вище вказаного протоколу вбачається, що країну походження товару з Туркменістану митними органами встановлено з зовнішньоекономічного контракту № AGCT-OSCROPT-23-03 від 29.03.2023 року, інвойсу №ACGT/2023/145 від 30.03.2023 року, сертифікату про походження товару № TM UA 27971316 від 05.04.2023 року.
При цьому, у митних органів виникли сумніви щодо країни походження вказаного товару, направлено запит № 20.04.2023 № 20/20-01-01/11/415 від 20.04.2023 року до Туркменекспертизи «Торгово-промислової палати Туркменістану» та отримано відповідь, що сертифікат походження № TM UA 27971316 від 05.04.2023 року не було видано.
Проте, комерційні документи по вказаному зовнішньоекономічному контракту були складені та оформлені безпосередньо продавцем - компанією «Agro Chain General Trading LLC.» (Дубай), тобто інформація про найменування вантажу, вагу, вартість, а також про країну виробництва (країну походження) вносилась продавцем на підставі відомостей, що попередньо передували придбанню цією компанією даного товару. Продукція, що придбавалась ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» була «Розчин КАС наливом (розчин карбамідно-аміачної суміші 32%) (далі КАС-32). Вироблено на заводі «Гарабогазкарбамід» Державного концерну «Туркменхімія».
Відповідно до того ж зовнішньоекономічного контракту № AGCT-OSCROPT-23-03 від 29.03.2023 року, що сторони «не були і не є суб`єктами санкцій, не порушували і не порушують жодного санкційного законодавства, і не підпадають під будь-які санкції…».

При цьому, документи щодо якості та походження товарів походило від продавця та у самому контракті про країну походження товару з Туркменістану, також зазначено з огляду на наявні у продавця документи. 
Як зазначив у своїх запереченнях представник ОСОБА_1 , поданих до суду першої інстанції, ОСОБА_1 не мав відношення до заповнення цих документів, однак, володів інформацією про країну виробництва продукції, яку він має намір придбати, оскільки для такого специфічного товару це має суттєве значення. Отже той факт, що товар вироблений в Туркменістані йому було відомо від продавця ще на етапі підписання контракту, тому інформація про країну походження саме «Туркменістан» являлась очевидною та не потребувала підтвердження додатковими документами.
При цьому, підставою для складення протоколу про порушення митних правил стала відповідь Туркменекспертизи «Торгово-промислової палати Туркменістану», що сертифікат походження товару № TM UA 27971316 від 05.04.2023 року не було видано.
Проте, слід зазначити, що Одеською митницею, при складанні протоколу про порушення митних правил, не вірно трактовано зміст норм Митного кодексу, нормативних актів з питань регулювання митної справи, а також допущено низку суттєвих суперечностей. Крім того, митницею передчасно та без проведення перевірки зроблено висновок про неправдиві відомості в частині країни походження товарів, лише на підставі однієї відповіді, хоча в зовнішньоекономічному контракті мались відомості про завод виробника «Гарабогазкарбамід» Державного концерну «Туркменхімія», однак митні органи обмежились лише відповіддю з Туркменекспертизи «Торгово-промислової палати Туркменістану» (а.п. 18).
Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в повній та достатній мірі приділено увагу обставинам, за яких митними органами було складено протокол про порушення митних правил №0761/50000/23 від 28.04.2023 року щодо ОСОБА_1 та перевірено долучені представником особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, документи, на підставі яких, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. 
Зокрема, товар КАС-32 була переміщена на митну територію Україну на баржі «DDS1» через пункт пропуску на державному кордоні України для морського сполучення «Ізмаїльський морський торговельний порт» 04.04.2023 року, про що свідчать відтиски штампу «Під митним контролем» Одеської митниці на коносаменті №229 від 30.03.2023 року та карго маніфесту без номеру від 30.03.2023 року, які були долучені захисником ОСОБА_2 , тобто документах, які є підставою для переміщення товару через митний кордон України. Інших документів Одеською митницею не вимагалось.
Апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки місцевого суду стосовно того, що сертифікат походження товару Одеською митницею не вимагався та не надавався під час переміщення товару КАС-32 на баржі «DDS1», що підтверджується наданими митницею матеріалами справи про порушення митних правил.
Крім того, представник митниці Терновський М.С. у судовому засіданні апеляційного суду також не заперечував вказаного факту та підтвердив, що надання сертифікату походження товару не є обов`язковим документом для переміщення товару через митний кордон України.
Так, ст. 198 МК України «Подання документів та відомостей митним органам у пунктах пропуску через державний кордон України» передбачено, що митному органу в пункті пропуску через державний кордон України, згідно із статтею 335 цього Кодексу, подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.
Крім того, п.2 ч.1 ст. 335 МК України встановлено вичерпний перелік документів, які декларант, уповноважена ним особа або перевізник надають митному органу в паперовій або електронній формі під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України водним транспортом: генеральна декларація; декларація про вантаж; декларація про припаси (суднові припаси); декларація про особисті речі екіпажу судна; суднова роль; список пасажирів; визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); транспортні (перевізні) документи на товари (за наявності); комерційні документи (за наявності); відомості про наявність (відсутність) на борту судна товарів, ввезення яких на митну територію України заборонено або обмежено, включаючи валютні цінності, наявні у членів екіпажу, лікарські засоби, до складу яких входять наркотичні, сильнодіючі засоби, психотропні та отруйні речовини; відомості про наявність (відсутність) на борту судна небезпечних товарів, зброї, боєприпасів. 
З огляду на викладене, сертифікат походження №ТМ UA 27971316 від 05.04.2023 року не передбачений зазначеною правовою нормою в якості обов`язкового товаросупровідного чи комерційного документа для переміщення товару через митний кордон України, без якого неможливо одержати дозвіл митниці на ввезення (не є підставою для переміщення товарів). 
Крім того даний сертифікат було представлено Одеській митниці та задекларовано митним брокером лише на етапі митного оформлення. 
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що поняття «переміщення товарів через митний кордон» та «митне оформлення товарів» не є тотожними. 
Це зокрема слідує із того, що процедура та поняття переміщення товарів через митний кордон України врегульовані Розділом VI Митного кодексу України, а питання щодо митного оформлення товарів – зовсім іншим Розділом VIII. Також при визначенні критеріїв митної справи приписами статті 7 МК України відокремлюються поняття переміщення товарів через митний кордон України та їх митного контролю/митного оформлення. Крім цього, поняття етапів переміщення через митний кордон та митного оформлення розмежовує стаття 458 МК України, якою встановлюється поняття порушення митних правил. 
Так, відповідно до ст. 4 МК України, ввезенням товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезенням товарів, транспортних засобів за межі митної території України вважається сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.
Аналогічне поняття міститься і в підпункті 14.1.21-1. п. 14 ст. 14 ПК України (ввезення товарів на митну територію України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку, відповідно до Митного кодексу України). 
Така сукупність дій унормовується Типовою технологічною схемою пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451 (далі – Типова технологічна схема пропуску), виданою відповідно до статей 318, 335 і 336 МКУ.
Отже, сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку відповідно до чинних нормативно-правових актів складається з процедур прибуття товарів у пункт пропуску, їх зберігання під митним контролем та вивезення їх за межі пункту пропуску на митну територію України на підставі, зокрема, митних декларацій за якими товари поміщуються у відповідний митний режим.
Відповідно до ст.74 МК України, імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.
Так, згідно з ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, митне оформлення товару КАС-32, що надійшов на адресу ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» було розпочато тільки 19.04.2023 року (переміщено 04.04.2023) шляхом подачі в електронній формі митної декларації в режимі «ІМ 40 АА» для оформлення у вільне використання (режим імпорту) та реєстрації цієї декларації Одеською митницею за № 23UA500370003080U7. В цій митній декларації агентом з митного оформлення заявлено у графу 44 інформацію про сертифікат походження №ТМ UA 27971316 від 04.04.2023 року, який було надано відправником - компанією AGRO CHAIN GENERAL TRADING LLC» (ОАЕ). На момент початку митного оформлення товар вже знаходився на митній території України.
В частині 3 статті 44 МК України встановлено вичерпний перелік умов, при яких країна походження товару обов`язково декларується митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товарів.
Наведена спеціальна правова норма узгоджується із змістом ч. 2 статті 44 МК України, якою передбачено, що у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
Крім того, в графі 33 «код товару» товар в митній декларації № 23UA500370003080U7 від 19.04.2023 року був задекларований за кодом УКТ ЗЕД 31028000000 (згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності - суміші сечовини та нітрату амонію у водному або аміачному розчині) та за даний товар встановлено ставку мита у розмірі –5% (як пільгова так і повна), згідно Закону України «Про Митний тариф України» від 19.10.2022 року за №2697-ІХ.
Той факт, що країною походження вказано «Туркменістан» жодним чином не впливав на обсяг суми митних платежів та не надавав інших преференцій чи спрощень при митному оформленні, що не спростовано митницею у своїй апеляційній скарзі.
Викладені обставини доводять відсутність у ОСОБА_1 умислу чи мотиву на приховування від митного контролю або надання митниці документів, які містять неправдиві дані щодо країни походження товару, оскільки ці дії не несуть жодного сенсу в частині зменшення митних платежів. 
Так, відповідно до ч.ч.2, 3 п.6, п.15 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 року (далі – Постанова Пленуму) порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.
Відповідно до приписів статті 44 МК України, додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару. 
Згідно з положеннями ч. 8 ст. 43 МК України, у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.
Натомість, Одеська митниця не проаналізувавши товаросупровідні і комерційні документи, які були подані разом з ЕМД № 23UA500370003080U7 від 19.04.2023 року, проігнорувала вищевказані вимоги МК України, та як наслідок передчасно склала протокол про порушення митних правил. 
Проте, судом першої інстанції досліджені документи, надані стороною захисту, з яких вбачається, що після того, як Одеською митницею було складено протокол про порушення митних правил №0761/50000/23 від 28.04.2023, ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» звернулось до контрагента – компанії «AGRO CHAIN GENERAL TRADING LLC» з метою отримання пояснень, додаткових відомостей про країну походження товару та довести відсутність в діях посадових осіб ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» умислу на порушення митного законодавства. На що було отримано відповідь № ACGT/060501 від 09.05.2023 року, з якої вбачається, що партія товару КАС-32 в Україну, що адресована компанії ТОВ «ОСКАР ОПТІМА» була відправлена баржами 627 та DDS1. Ця продукція вироблена в Туркменістані..» та разом з відповіддю надано всі документи щодо експортно-імпортних операцій й низки перепродаж цього товару між компаніями Туркменістану, Туреччини та ОАЕ.
Крім того, з листа компанії «AGRO CHAIN GENERAL TRADING LLC» № ACGT/060501 від 05.06.2023 року, вбачається, що «..у своєму листі від 20.04.2023 року Туркменекспертиза» надала оцінку іншому пакету документів. Насправді, помилка сталась через неточний документ, наданий логістичною компанією».
Також, стороною захисту долучено, та судом першої інстанції досліджено надані документи та відповіді Торгово-промислової палати Туркменістану (в тому числі через Посольство Туркменістану в Україні), з яких підтверджено виробництво товару КАС-32 Господарським товариством «Азія онумі» (зокрема Актами експертизи походження товару), та видано нові сертифікати походження форми СТ-1, в яких вказано одержувачем ТОВ «ОСКАР ОПТІМА», а також зазначено усі компанії-нерезиденти, які були покупцями КАС-32 починаючи від ГТ «Азія онумі» до українського імпортера.
Продавцем надано всі документи щодо експортно-імпортних операцій й низки перепродаж цього товару між компаніями Туркменістану, Туреччини та ОАЕ на підтвердження автентичності інформації щодо країни походження товару.
Тобто, із наданих захисником до суду першої інстанції документів, безапелятивно встановлено, що країною походження товару «Добрива мінеральні, азотні: розчин карбамідно-аміачної суміші 32,4%», загальною вагою брутто/нетто 2207480 кг., фактурною вартістю 662 244,00 доларів США, або 24 217 335,94 грн (курс дол. США на день митного оформлення -36,5686), згідно контракту  №AGCT-OSCROPT-23-03 від 29.03.2023  року, що відображена у МД № 23UA500370003080U7 від 19.04.2023 року, є Туркменістан. 
Водночас в апеляційній скарзі представником митниці не ставились під сумнів подані захисником у суді першої інстанції документи та не спростувались їх походження та ідентичність.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 №8 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду від 30.05.2008) «судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності». 
Таким чином, не можливо погодитись з кваліфікацією посадової особи митниці в протоколі про порушення митних правил, що ОСОБА_1 надано до Одеської митниці, в якості підстави для переміщення товару «добрива мінеральні, азотні: розчин карбамідно-аміачної суміші 32,4%», загальною вагою брутто/нетто 2207480 кг…», сертифікат про походження товару, який містить неправдиві відомості про країну походження «Туркменістан», тим більш, такі доводи спростовані як у суді першої інстанції, так і перевірені судом апеляційної інстанції.
Диспозицією частини 1 статті 483 МК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 , передбачена адміністративна відповідальність фактично за неправдиві відомості про країну походження, а не за окрему дію - надання документу, який містить неправдиві дані. Це тільки один із способів вчинення - само по собі надання сертифікату походження, відносно якого митниця не підтвердила факт видачі, але при цьому країна походження (виробництва) доведена в інший законний спосіб, не може утворювати склад об`єктивної сторони даного порушення митних правил.
Матеріали справи про порушення митних правил не містять жодної інформації про заходи з боку митниці по встановленню чи перевірці саме країни походження. Отже, Одеською митницею незаконно здійснено висновок про заявленя неправдивих відомостей щодо країни походження.
Країна походження товару «добрива мінеральні, азотні: розчин карбамідно-аміачної суміші 32,4%», загальною вагою брутто/нетто 2207480 кг. підтверджується листами Торгово-промислової палати Туркменістану № 04/49-01 від 02.06.2023, № 04/54-01 від 12.06.2023 про підтвердження сертифікатів СТ-1 та сертифікатів форми А; листом ТПП Марийського велаята № 055 від 01.06.2023 та іншими товаросупровідними і комерційними документами, наданими та дослідженими судом першої інстанції тощо. 
Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставляння відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Товар було переміщено 04.04.2023 року на митну територію України на баржі «DDS1», на цьому етапі сертифікат походження взагалі не вимагався для надання дозволу на переміщення товару. До митного оформлення товар заявлений 19.04.2023 року, вже на цьому етапі до митної декларації додано сертифікат походження.
Один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 року по справі №760/10803/15-а (адміністративне провадження №К/9901/19074/18).
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п.1) статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).
З урахуванням встановлених обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга представника Одеської митниці Терновського М.С. є необґрунтованою, оскільки вона містить лише виклад фактичних обставин справи та посилання на положення Митного Кодексу України. 
Будь-яких переконливих та обґрунтованих доводів, які б поза розумним сумнівом доводили, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України апеляційна скарга взагалі не містить. 
Апеляційний суд звертає увагу, що встановлені судом першої інстанції обставини, які були перевірені судом апеляційної інстанції, представниками митного органу в апеляційній скарзі не спростовані. 
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Одеської митниці та для скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 483, 522, 529, 530 МК України, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби Терновського М.С. – залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року, якою було закрито провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 МК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                                 Р.І. Котелевський