ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2023 року
м. Харків
справа №  953/13698/20
провадження №22-ц/818/1015/23 
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого Тичкової О.Ю.
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участі секретаря судового засідання Тітченко О.В.
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 
відповідачі - Публічне Акціонерне товариство «Мегабанк» 
третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року ухвалене у складі судді Губської Я.В.,-
УСТАНОВИВ:
В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про захист прав споживачів, просила стягнути з ПАТ « Мегабанк» ( надалі Банк) зараховані до каси грошові кошти в сумі 1786202 грн за основним боргом та штрафні санкції у розмірі 10% суми переказу, відповідно до вимог закону «Про платіжні системи та переказ грошей в України».
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що за поданою нею заявою на переказ готівки №091510001 від 15.10.2015 , №092010005 від 20.10.2015, №091010001 від 10.11.2015, №091610001 від 16.11.2015, №091710003 від 17.11.2015, №091810010 від 18.11.2019, №091910014 від 19.11.2015, №092610004 від 26.11.2015, №093010005 від 30.11.2015, №091110001 від 11.12.2015, №442410004 від 24.12.2015, №442510002 від 25.12.2015 внесено особисто до каси № 19 АТ «Мегабанк» 1787202,00 грн з призначенням платежу «оплата за автомобіль для ТОВ «Баварія Моторс» згідно контракту №15-181/09 від 13.10.2015. Автомобіль їй так поставлено і не було. Зазначала, що текст заявок на внесення готівки набирався касиром відділення ПАТ «Мегабанк» №19 ОСОБА_2 , що розташоване в приміщенні за адресою: м. Харків вул. Латишева 4, що належить ТОВ «Баварія Моторс». Тобто зазначене відділення банку було відкрито для зарахування коштів від клієнтів такого підприємства. Пересвідчившись, що кошти приймаються від неї відповідно до вищезазначеного контракту, вона протягом 2,5 місяців 12 разів особисто вносила до каси АТ «Мегабанк» власні кошти. Кошти зараховувались на рахунки ПАТ «Мегабанк» з зазначенням отримувача ПАТ «Мегабанк». При цьому лише у призначенні платежу було зазначено ТОВ «Баварія Моторс», однак ні коду підприємства, ні іншої ідентифікації через рахунок 2600 у заявках на внесення готівки зазначено не було. Оскільки вона тривалий час хворіла, лише 23.09.2019 нею було направлено лист до АТ «Мегабанк» з проханням надати документи дня на підтвердження оплати. Листом від 08.10.2019 Банк надав їй копії заявок на внесення готівки до каси Банку з документами про її ідентифікацію під час здійснення банківської операції. Оскільки вона так і не укладала договір на поставку їй автомобіля з ТОВ «Баварія Моторс» ( тому що не було надано її екземпляр контракту №15-181/09 від 13.10.2015), вона звернулась до ТОВ «Баварія Моторс», про повернення їй грошових коштів чи автомобілю. Після отримання відзиву, вона дізналась, що всі кошти безпідставно були перераховані ПАТ «Мегабанк» на рахунок НОМЕР_1 , який було відкрито ТОВ «Баварія Моторс» в ПАТ «Мегабанк». Вже після того вона дізналась, що внесені нею грошові кошти були незаконно перераховані банком на рахунок ТОВ «Баварія Моторс», яка є іншою юридичною особою. Листом від 15.01.2020 вона попросила відповідача надати їй банківські документи, які б свідчили, що грошові кошти, які внесені нею до каси ПАТ «Мегабанк» з зазначенням саме її як платника. Листом №10-617 від 29.01.2020 року Банк відмовив їй у наданні запитуваної інформації, оскільки вказана інформація є банківською таємницею. Посилалась на те, що Банк самостійно розпорядився коштами, отриманими від неї в касу, кінцевим отримувачем коштів, як зазначено у заявці на внесення готівки є ПАТ «Мегабанк», а згадка у призначенні платежу про те, що кошти належить перерахувати на ТОВ «Баварія Моторс» не є підставою для зарахування цих коштів від неї саме до ТОВ «Баварія Моторс» з іншим кодом. Посилалась на те, що в супереч вимогам до проведення касових операцій, у заявках на внесення готівки відсутнє зазначення рахунку отримувача ТОВ «Баварія Моторс», коду отримувача, а отримувчем вказано ПАТ «Мегабанк, що призвело до неможливості пересвідчитися та довести факт того, що саме нею було замовлено автомобіль та підтвердити факт отримання грошових коштів за нього саме ТОВ «Баварія Моторс». В той час як ТОВ «Баварія Моторс» заперечує факт отримання коштів саме від неї.
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 23.03.2023 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. 
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі, зробив висновки що не відповідають фактичним обставинам у справі та вимогам закону. А саме, Банк повинен видавати на підтвердження проведеної касової операції документ, вимоги до складання якого були викладені у Інструкції НБУ «Про затвердежння Інструкції про касові операції банків» № 174 в редакції станом на 15.10.2015. Банком жодного разу ( протягом 12 разів) номери рахунку отримувача коштів не зазначались і код згідно даних ЄДРПОУ при прийнятті готівку у касу Банку на підставі заявки на внесення готівки, так як не було зазначено номеру рахунку – ТОВ «Бавария моторс», що є порушенням норм Закону «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» , який діяв станом на час здійснення готівкових операцій відповідачем. Судом цей факт було проігноровано. Суд не звірив номери рахунків у контракті з ТОВ «Бавария моторс» і рахунком Банку, який вказано у заявці на внесення готівки до каси банку. Також апелянтом зазначено, що вона неодноразово зверталась до суду з письмовим клопотанням про визначення обставин справи та встановлення доказів, якими на розсуд суду ці обставини повинні бути підтверджені. Про це свідчать клопотання , які позивач подавала до суду. Під час запитань до представника відповідача позивач просила вказати рахунок на який, на думку відповідача , вона мала намір переказати готівку. Проте, відповідь була: « ..на який хотіла, на той і переказали». Суд цьому факту оцінку не надав. ОСОБА_1 , поставивши підпис на заявці на внесення готівки, підтвердила свій намір внести грошові кошти на рахунок 2902 , а не на рахунок НОМЕР_2 , який належить ТОВ Бавария моторс» тому банком було неналежним чином оформлено касову операцію. Її взагалі не повинно було бути проведено, оскільки розпорядження клієнта не містить усіх обов`язкових реквізитів. З такого розпорядження неможливо зробити висновок на який рахунок і кому ОСОБА_1 має намір перерахувати свої кошти
06.06.2023 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від АТ «Мегабанк» в якому товариство просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. У відзиві зазначено, що доручення ОСОБА_1 , які містилися в заявах на переказ готівки виконані банком у повній відповідності до вимог закону протягом операційного часу в день надходження заяви на переказ готівки до банку.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника АТ «Мегабанк», дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи  13 жовтня 2015 року між ТОВ «Баварія Моторс» та ОСОБА_3 було укладено контракт № 15-181/09, за умовами якого продавець взяв на себе зобов`язання поставити та передати, а покупець оплатити та прийняти один новий автомобіль марки «BMW X6 xDrive30d /F16». Загальна вартість товару склала 1 845 088 грн 30 коп.
Умовами контракту № 15-181/09 визначено ціну автомобіля, умови та строки поставки автомобіля, умови платежів та порядок розрахунків та інше.
Відповідно до акту прийому-передачі автомобіля від 12 січня 2016 року № 16-15 ТОВ «Баварія Моторс» передало ОСОБА_3 вищезазначений автомобіль.
Судами при винесенні рішень встановлено, що у листі від 13 жовтня 2015 року на ім`я генерального директора ТОВ «Баварія Моторс» Кучеренко О. П., повідомив, що на підставі договору доручення від 13 жовтня 2015 року доручив ОСОБА_1 провести оплату за контрактом № 15-181/09, укладеним між ним і ТОВ «Баварія Моторс» за автомобіль марки BMW Х6 хDrive30d/F16, виклав прохання зарахувати внесені ОСОБА_1 кошти в рахунок його оплати за контрактом № 15-181/09.
Як вбачається з наданих копій заяв на переказ готівки № 091510001 від 15.10.2015 на суму 149200,00 грн, № 092010005 від 20.10.2015 на суму 149700,00 грн., № 091010001 від 10.11.2015 на суму 149700,00 грн, № 091610001 від 16.11.2015 на суму 149700,00 грн, № 091710003 від 17.11.2015 на суму 149700,00 грн, № 091810010 від 18.11.2019 на суму 149700,00 грн, № 091910014 від 19.11.2015 на суму 149700,00 грн, № 092610004 від 26.11.2015 на суму 148702,00 грн, № 093010005 від 30.11.2015 на суму 141000,00 грн, № 091110001 від 11.12.2015 на суму 149700,00 грн., № 442410004 від 24.12.2015 на суму 149700,00 грн, № 442510002 від 25.12.2015 на суму 149700,00 грн, а всього на суму 1787202,00 грн. ОСОБА_1 до каси № 19 АТ «Мегабанк» як оплата за автомобіль для ТОВ «Баварія Моторс» згідно контракту №15-181/09 від 13.10.2015 (а.с.39-50).
Згідно відповіді АТ «Мегабанк» від 08.10.2019 №128-8759 вбачається, що ОСОБА_1 було надано копії документів, а саме заяв на переказ готівки: №091510001 від 15.10.2015., №092010005 від 20.10.2015, №091010001 від 10.11.2015, №091610001 від 16.11.2015, №091710003 від 17.11.2015, №091810010 від 18.11.2019, №091910014 від 19.11.2015, №092610004 від 26.11.2015, №093010005 від 30.11.2015, №091110001 від 11.12.2015, №442410004 від 24.12.2015, №442510002 від 25.12.2015 та паспортів і довідок про присвоєння номеру особи, яка проводила касову операцію у відділенні №19 АТ «Мегабанк».
Відповідно до відповіді АТ «Мегабанк» від 29.01.2020 №10-617 вбачається, що листом №128-8759 від 08.10.2019 АТ «Мегабанк» на звернення ОСОБА_1 були надані копії документів, а саме заяв на переказ готівки: №091510001 від 15.10.2015 , №092010005 від 20.10.2015, №091010001 від 10.11.2015 року, №091610001 від 16.11.2015, №091710003 від 17.11.2015, №091810010 від 18.11.2019, №091910014 від 19.11.2015, №092610004 від 26.11.2015, №093010005 від 30.11.2015, №091110001 від 11.12.2015, №442410004 від 24.12.2015, №442510002 від 25.12.2015. Також відповідно до вказаного листа зазначено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку, довідки №1/11 від 20.11.2019 не заперечується факт отримання ТОВ «Баварія Моторс» грошових коштів та зазначається про відсутність заборгованості між ОСОБА_1 та зазначеною юридичною особою. Також у відповіді зазначено, що інформація та документи про зарахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Баварія Моторс» (код ЄДРПОУ 30428043) є банківською таємницею вищевказаного клієнту. АТ «Мегабанк» не має письмового запиту чи дозволу цієї юридичної особи або рішення суду на розкриття зазначеної інформації, що унеможливлює її надання (а.с.17).
Відповідно до бухгалтерської довідки №1/11 від 20.11.2019 вбачається, що станом на 20 листопада 2019 року у обліку та на балансі ТОВ «Баварія Моторс» (код за ЄДРПОУ 30428043) на рахунках 361, 681, 631, 371, 377, 685 відсутнє сальдо взаєморозрахунків з ОСОБА_1 (картка обліку платника податків НОМЕР_3 ), тобто заборгованість між ТОВ «Баварія Моторс» (код за ЄДРПОУ 30428043) та ОСОБА_1 (картка обліку платника податків НОМЕР_3 ) відсутня (а.с.28).
З копії контракту №15-181/09 від 13.10.2015 вбачається, що 13 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс» (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) було укладено контракт №15-181/09, де згідно п. 11 продавець зобов`язується поставити та передати, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти один новий легковий автомобіль марки BMW Х6 хDrive30d/F16. Умовами контракту визначено ціна автомобіля, умови та строки поставки автомобіля, умови платежів та порядок розрахунків та інше.
Відповідно до відповіді АТ «Мегабанк» від 16.04.2020 №128-3002 вбачається, що до каси відділення банку на користь ТОВ «Бавария Моторс» в період з 15.10.2015-25.12.2015 ОСОБА_1 було сплачено суму в розмірі 1 786 202,00 грн, що підтверджують документи, а саме: заяви на переказ готівки: №091510001 від 15.10.2015 , №092010005 від 20.10.2015 , №091010001 від 10.11.2015 , №091610001 від 16.11.2015 , №091710003 від 17.11.2015 , №091810010 від 18.11.2019 , №091910014 від 19.11.2015 , №092610004 від 26.11.2015 , №093010005 від 30.11.2015 , №091110001 від 11.12.2015 , №442410004 від 24.12.2015 , №442510002 від 25.12.2015 року.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2020, яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року та постановою Верховного суду України від 16.12.2022 –у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Товариство з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії –відмовлено.
Також, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.05.2020, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 26.08.2020 та постановою Верховного суду України від 01.12.2021 позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Баварія Моторс» (далі – ТОВ «Баварія Моторс»), третя особа – ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди залишено без задоволення.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01 липня 2020 року у справі № 619/861/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – ТОВ «Баварія Моторс», про визнання права власності на грошові кошти (1 787 202,00 грн), що були сплачені через AT «Мегабанк» та на які посилається позивачка у цій справі, в позові відмовлено.
Вищевказані рішення набули законної сили.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.
Згідно з ч. 4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Як зазначає ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
П.5 ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлює, що мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в Україні, затвердженої Постановою Національного банку України №495 від 20.10.2004, згідно п.2.5, операції з приймання готівки в національній валюті від фізичних та юридичних осіб та готівки в іноземній валюті від фізичних осіб для здійснення переказу без відкриття рахунку та виплати переказу отримувачу готівкою відображаються бухгалтерськими проводками-дебет 1001,1002, кредит-2902,2909. Тому доводи апелянта з приводу не законного зазначення в касових документах банківського рахунку 2902, а не 2600 не є обґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги, про те, що АТ «Мегабанк» був зобов`язаний відмовити ОСОБА_1 у проведенні банківських операцій з внесення готівки та повідомити про невідповідність розрахункового документа вимогам закону, спростовуються вимогами пункту 33.2 статті 33 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» відповідно до якого саме платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. 
При цьому, згідно з додатком 8 до Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 (далі – Інструкція № 174), банк платника, код отримувача та код банку отримувача зазначаються в разі здійснення переказу готівки для зарахування на рахунок, відкритий в іншому банку.
Рахунок ТОВ «Баварія Моторс» відкритий в АТ «Мегабанк», що визначено контрактом № 15-181/09 та підтверджено ТОВ «Баварія Моторс» і АТ «Мегабанк» в рішеннях попередніх судів.
АТ «Мегабанк» у заявах на переказ готівки не вказувало інформації про банк платника, код отримувача та код банку отримувача з огляду на зміст типової форми заяви, затвердженої Інструкцією № 174. Інформація про рахунок отримувача не вказується у заяві на переказ готівки.
Доводи апеляційної скарги, що АТ «Мегабанк» перерахувало кошти, внесені позивачкою, на рахунки різних юридичних осіб, а саме: ТОВ «Баварія Моторс» і ТОВ «Бавария Моторс», є безпідставними, спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких АТ «Мегабанк» не перераховувало грошових коштів на рахунок ТОВ «Бавария Моторс» і не зазначало це товариство у своїх листах на імя позивачки, а вона у заявах на переказ готівки вказала саме ТОВ «Баварія Моторс», а не ТОВ «Бавария Моторс».
Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України Банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом про банки і банківську діяльність.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 56 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (у редакції на час звернення позивачки до банку) (далі – Закон № 2121-III) клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати інформацію та консультації з питань надання банківських послуг.
Згідно з частиною першою статті 60 Закону № 2121-III інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.
Відповідно до частин першої, третьої статті 61 Закону № 2121-III банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом. Банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.
Відповідно до підпункту 14 пункту 3 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (далі – Положення № 75), первинний документ – документ, який містить відомості про операцію.
Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: 1) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); 2) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (пункт 44 Положення № 75).
Згідно з пунктами 60, 62 Положення № 75 особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня; виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Результат системного аналізу положень вказаних норм дає підстави для висновку, що документи, які підтверджують зарахування, перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Баварія Моторс», становлять банківську таємницю.
Щодо отримання та розкриття цієї інформації в законодавстві встановлені процедури доступу та обґрунтовані обмеження в реалізації прав.
Відповідно до пункту 1.4 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 (далі – Правила № 267), банки зобов`язані за погодженням з клієнтом відображати в договорах, що укладаються між банком і клієнтом, застереження щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її незаконне розголошення або використання.
Згідно з пунктом 3.1 Правил № 267 письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю і власником якої є такий клієнт, складається за довільною формою. Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи – клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально. Письмовий запит (дозвіл) юридичної особи - клієнта банку має бути підписаний керівником або вповноваженою ним особою та скріплений печаткою юридичної особи. Запит та/або дозвіл клієнта може бути включений до договору про надання банківських послуг, що укладається між клієнтом і банком. У договорі також можуть бути визначені підстави та межі розкриття банком інформації, що становить банківську таємницю клієнта. На письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю, або з його письмового дозволу, банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному в письмовому запиті або дозволі.
Зі змісту статті 62 Закону № 2121-III випливає, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками фізичним особам лише на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду.
Таким чином, інформація, про отримання якої звернулася позивачка, за законом належить до категорії інформації з обмеженим доступом, стосовно якої не забезпечується вільний доступ усіх заінтересованих осіб, водночас доступ може бути надано лише за дозволом власника такої інформації або суду.
Матеріали справи не містять доказів, що ТОВ «Баварія Моторс» надало дозвіл на розкриття ОСОБА_1 інформації про рух коштів на його рахунку, що відкритий в АТ «Мегабанк», або доказів наявності рішення суду, яким АТ «Мегабанк» та/або ТОВ «Баварія Моторс» зобов`язано ОСОБА_1 надати доступ до цієї інформації.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що АТ «Мегабанк» виконало всі платіжні операції з перерахунку грошових коштів, які ОСОБА_1 внесла до каси банку, на користь ТОВ «Баварія Моторс» та надало всю запитувану інформацію щодо неї як клієнта АТ «Мегабанк».
Оскільки інформація про рахунок іншого клієнта, а саме ТОВ «Баварія Моторс», є інформацією, яка містить банківську таємницю, доступ до якої має Банк як розпорядник інформації і ТОВ «Баварія Моторс» як власник інформації. Позивачка » про розкриття інформації яка містить банківську таємницю не заявляла не має, суд в межах розгляду зазначеної справи не мав підстав для задоволення клопотань ОСОБА_1 та витребування інформації з обмеженим доступом. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та висновків суду не спростовують. 
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами та застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. 
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 – 384 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 жовтня 2023 року.
Головуючий   О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук