КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                                  Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/14443/2023
  
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                            Справа № 757/14592/23-ц
 
18 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                           - Музичко С.Г.     
                                      -  Болотова Є.В.
при секретарі               -  Кіпрік Х.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Желіховської Раїси Михайлівни на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року, постановлену під головуванням судді Остапчук Т.В., за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Желіховської Раїси Михайлівни про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного управління справами, Державного підприємства «Укржитлосервіс», Управління адміністративних будинків ГФД Секретаріату Кабінету Міністрів України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну договору найму житлового приміщення,-
 
в с т а н о в и в:
 
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державного управління справами, Державного підприємства «Укржитлосервіс», Управління адміністративних будинків ГФД Секретаріату Кабінету Міністрів України, треті особи: ОСОБА_2 ,       ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну договору найму житлового приміщення, в якому просила змінити договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 : визнати ОСОБА_1 , наймачем окремого договору найму жилого приміщення, 2-х ізольованих житлових кімнат: № 7 площею 14,1 кв.м. та № 10 площею 13,6 кв.м. (всього 27,7 кв.м.); визнати Управління адміністративних будинків ГФД Секретаріату Кабінету Міністрів України наймачем окремого договору найму жилого приміщення, 2-х ізольованих житлових кімнат № 5 площею 14,4 кв.м. та № 11 площею 12,8 кв.м. (всього 27,1 кв.м.); залишити в спільному користуванні кухню (№ 3), вбиральню (№ 13), ванну кімнату (№ 14), коридор (№ 1), коридор (№ 2), кладову (№ 4), кладову       (№ 12), вбудовану шафу (№ 8), вбудовану шафу (6), вбудовану шафу (№ 9). 
У червні 2023 року представник позивача подала до суду заяву про забезпечення доказів шляхом проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна державної власності: квартира АДРЕСА_1 - КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (01001,м.Київ, вул.. Трьохсвятительська,4В), із виготовленням відповідної документації, посилаючись на те, що обставини, які зазначені в позові, можуть бути додатково підтверджені технічною інвентаризацією об`єкта нерухомого майна.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - Желіховської Р.М про забезпечення доказів відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 - Желіховська Р.М. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначала, що обставини, які зазначені у позові, можуть бути підтверджені технічною інвентаризацією об`єкта нерухомого майна державної власності: квартири АДРЕСА_1 , що є предметом спору і відповідно, доказування по даній справі. Технічну інвентаризацію спірної квартири, як безспірного доказу, можна реалізувати шляхом забезпечення доказів по даній справі. Крім того, посилалася на те, що суд безпідставно вказав, що забезпечення позову вже було розглянуто судом та винесена відповідна ухвала, оскільки 27 липня 2023 року представнику позивача не було відомо про розгляд заяви про забезпечення доказів і відповідна ухвала не вручалася.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Желіховська Р.М. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Представник Державного управління справами - Любовська І.Р. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів, враховуючи ч.2 ст. 372 ЦПК України, вважала можливим розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності. 
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, що заява не містить обґрунтування того, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або збирання чи їх подання стане згодом неможливим чи утрудненим.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів обов`язково зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.
Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.
З матеріалів справи вбачається, що представник позивача звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів, посилаючись на те, що відповідач вважає, що технічний паспорт виготовлений на замовлення позивача є неналежним доказом, а отже обставини, які зазначені у позові можуть бути додатково підтверджені технічною інвентаризацією об`єкта нерухомого майна державної власності: квартири АДРЕСА_1 .
При цьому у заяві не зазначені обставини, які на думку представника позивача вказують на наявність ризику втрати цих документів або збирання і подання таких доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, тому колегія суддів їх відхилила.
Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Желіховської Раїси Михайлівни- залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 19 жовтня 2023 року.
 
          Головуючий:                                          Судді: