Ухвала
Іменем України 
12 жовтня 2023 року
м. Київ
справа № 210/3906/18
провадження № 51-3608 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу (клопотання) засудженого ОСОБА_4 на постанову Верховного Суду від 15 червня 2023 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
За вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за: ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України 
до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців; ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; ч. 3 ст. 185 КК України 
до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; ч. 1 ст. 309 КК України 
до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_4 покарання скасовано, постановлено новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання за: ч. 3 ст. 15 
ч. 1 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки; ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки; ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки; ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі 
на строк 4 роки; ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків 
ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, 
що пом`якшує покарання, - часткове відшкодування заподіяної шкоди. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі Верховного Суду від 15 червня 2023 року вирок Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни, 
а касаційні скарги засудженого та захисника ОСОБА_5 - без задоволення.
На адресу Верховного Суду 09 жовтня 2023 року від засудженого ОСОБА_4 надійшло клопотання, яке за своїм змістом є касаційною скаргою, в якому він вказує 
на оскарження постанови Суду від 15 червня 2023 року, та ставить питання
про її перегляд в касаційному порядку. Крім того, засуджений не погоджується 
з рішеннями судів попередніх інстанцій, оскільки ними при призначенні покарання, 
а згодом і при перегляді судових рішень, не було враховано вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2021 року щодо нього.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.
Положеннями ч. 5 ст. 442 КПК України передбачено, що постанова Верховного Суду 
є остаточною і оскарженню не підлягає.
З огляду на викладене, оскаржувана постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 червня 2023 року 
є остаточною і не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Крім того, колегія суду акцентує увагу на тому, що зі змісту положень статей 424, 
425 КПК України вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою одних і тих же судових рішень.
Конституційний Суд України Рішенням № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї 
з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Як вбачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, постановою Верховного Суду від 15 червня 2023 року прийнято остаточне рішення по суті вимог скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду 
від 02 листопада 2022 року щодо нього.
Також, засудженому слід мати на увазі, що у разі виникнення питань, пов`язаних 
із виконанням вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, 
який набрав законної сили, серед яких і питання про застосування покарання 
за наявності кількох вироків (п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України), йому слід керуватися положеннями розділу VIIІ «Виконання судових рішень» цього Кодексу.
Зокрема, ст. 539 КПК України визначено, що у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, засуджений має право звернутися 
з відповідним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Враховуючи те, що постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню 
не підлягає, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження.  
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою (клопотанням) засудженого ОСОБА_4 на постанову Верховного Суду 
від 15 червня 2023 року, якою вирок Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року щодо нього залишено без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                                    ОСОБА_6                                                ОСОБА_3