Номер провадження: 22-ц/813/1167/23 
Справа № 2-6083/11
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т.Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого –  Сєвєрової Є.С., 
суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
стягувач – Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ»,
боржник – ОСОБА_1 , 
за участю Приватного виконавця Качурки В`ячеслава Вікторовича,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,
встановив
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою до стягувача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», за участю Приватного виконавця Качурки В`ячеслава Вікторовича, на протиправні дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. по виконавчому провадженню №61662253.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою відмовлено. Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця Качурки В.В. залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її до апеляційного суду.
01.08.2023 ОСОБА_2 надав суду апеляційної інстанції заяву про намір подати докази понесення витрат на правову допомогу.
Постановою Одеського апеляційного суду від 01.08.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2021 залишено без змін.
08.08.2023 ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про залучення доказів понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 19 000 грн. додавши до клопотання акт приймання-передачі наданих послуг, договір про надання юридичних послуг, рахунок на оплату, платіжну інструкцію.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.
ОСОБА_1 неодноразово повідомлялася про розгляд справи, проте, поштові повідомлення про розгляд справи, які надсилалися на її адресу реєстрації, повернулися до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 11.10.2023 на запит суду апеляційної інстанції Департаментом надання адміністративних послуг ОМР надано відповідь про те, що інформація про реєстрацію місця проживання на території Одеської області відносно ОСОБА_1 відсутня. Відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження у справі. ОСОБА_1 є апелянтом у справі, проте поштову кореспонденцію не отримує, про зміну місця проживання суд не повідомила.
Враховуючи вищевикладене, справу розглянуто без участі сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. З аналізу норми статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2021 між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Глорія Лекс» укладено договір про надання юридичних послуг № 01/07-21/ЮР.
Відповідно до п. 3.2 договору вартість послуг складається із вартості наданої правової допомоги в залежності від кількості витрачених годин на її надання.
Вартість 1 години надання правової допомоги за даним договором становить 2 000 грн.
02.08.2023 між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Глорія Лекс» підписано акт приймання – передачі послуг.
З наведеного акту вбачається, що Адвокатське об`єднання «Глорія Лекс» надало, а ОСОБА_2 прийняв послуги з надання професійної правничої допомоги у розмірі 19 000 грн.
З детального опису послуг, наданих адвокатам у суді апеляційної інстанції, вбачається, що адвокатом надано наступні послуги:
       - вивчення матеріалів виконавчого провадження – 1 год. – 2 000 грн.;
       - вивчення матеріалів судової справи – 1 год. – 2000 грн.
       - аналіз законодавства, що регулює спірні відносини – 1 год. – 2000 грн.;
       - надання усної консультації зі спірних відносин – 1 год. – 2000 грн.;
       - підготовка відзиву на апеляційну скаргу, його належне оформлення та направлення – 3 год. – 6000 грн.
       - участь у судовому засіданні 14.06.2023 – 1 год. – 2000 грн.;
       - участь у судовому засіданні 01.08.2023 – 1,5 год. – 3000 грн.
       На підтвердження оплати виконаних адвокатом робіт до суду апеляційної інстанції надано рахунок на оплату від 02.08.2023 № 130 на суму 19 000 грн. та платіжну інструкцію від 07.08.2023 № 486 про оплату 19 000 грн.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
У пунктах 150-151 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22) вказано, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу має бути належним чином мотивовано.
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс19). 
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Матеріали справи не містять клопотання ОСОБА_1 про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України та з урахуванням висновків, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс19), відсутні.
Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні апеляційної скарги та з урахування відсутності клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 000 грн.
Керуючись ст. 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 19 000 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 26.12.2023

Головуючий:                                         Є.С. Сєвєрова 

Судді:                                         Л.М. Вадовська 

                                                       О.С. Комлева