СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року                               м. Харків                        Справа № 917/743/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М. , суддя  Шевель О.В.,
за участю секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.,
за участю представників сторін:
від позивача: адвокат Оплачко В.О., ордер від 24.10.2023 серії АІ №1482856;
від відповідача: адвокат Коломієць О.О., довіреність від 27.12.2022 №14/03-18;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта", м. Кременчук, Полтавська область,
на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.08.2023, ухвалене в приміщенні Господарського суду Полтавської області у м. Полтава, повний текст якого складений 16.08.2023 (суддя Тимощенко О.М.),
у справі №917/743/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ", м. Київ, 
до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта", м. Кременчук, Полтавська область,
про стягнення 1245996,47грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про стягнення 1245996,47грн, що еквівалентно 34072,85  доларів США, з яких 1146130,50грн  основної заборгованості, що еквівалентно 31341,93  доларів США, 81476,25грн  пені, що еквівалентно 2228,04 доларів США, 18389,72грн 3% річних, що еквівалентно 502,88 доларів США.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" своїх зобов`язань з оплати наданих ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" послуг згідно з договором на надання транспортних послуг від 22.10.2018 № 18/10-146.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.08.2023 у справі №917/743/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ  "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на користь ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" 1146130,50грн основного боргу, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на дату звернення з позовом до суду (04.05.2023) 31341,93 доларів США;  81476,25грн пені, що еквівалентно 2228,04 доларів США; 18389,72 грн 3% річних, що еквівалентно 502,88 доларів США та 18689,95 грн витрат по сплаті судового збору. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на виконання умов договору позивачем надано транспортні послуги для пасажирів замовника та їх багажу на суму в розмірі 1146130,50грн, що підтверджується: двосторонньо підписаними актами надання послуг: № 310 від 30.06.2022 на суму 204784,30грн, № 322 від 31.07.2022 на суму 255980,37грн, №327 від 31.08.2022 на суму 255980,20грн, № 337 від 30.09.2022 на суму 255980,20грн та підписаним з однієї сторони (позивачем) актом надання послуг № 350 від 31.10.2022 на суму 173405,60грн, а також рахунками на оплату: № 24/1 від 30.06.2022, № 27 від 31.07.2022, №31 від 31.08.2022, №34 від 30.09.2022, № 37 від 31.10.2022. Наявне в матеріалах справи листування між сторонами підтверджує неодноразове направлення на адресу відповідача акту надання послуг №350 від 31.10.2022 на суму 173405,60грн (з ПДВ) для його підписання іншою стороною. Однак вартість транспортних послуг за спірними актами та рахунками на загальну суму 1146130,50грн відповідачем сплачена не була, тобто мало місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача щодо оплати за транспортні послуги, у зв`зку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 1146130,50грн, що еквівалентно 31341,93  доларів США, є правомірними, обргунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Перевіривши  розрахунок пені та 3% річних, суд першої інстанції встановив, що їх розмір є більшим, ніж заявлено в позовній заяві, та дійшов висновку про стягнення пені та 3% річних у розмірі, заявленому у позові. 
Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, який просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 16.08.2023 у справі №917/743/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідач заперечував факт отримання послуг від позивача. Наголошує, що факт наявності актів наданих послуг не свідчить про здійснення перевезень пасажирів та вантажів  ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта", а акт надання послуг від 31.10.2022 №350 не підписаний відповідачем, не є первинним документом та не підтверджує факт здійснення господарської операції. Інші акти приймання-передачі підписані з боку відповідача колишніми посадовими особами та не містять інформації про зміст господарської операції, а тому не можуть бути доказом надання послуг перевезень пасажирів та вантажів відповідача. За доводами апелянта до матеріалів справи не залучено жодного документа, який би доводив чи розкривав зміст наданих транспортних послуг, не надано доказів, які б давали змогу оцінити якість та вчасність транспортних послуг. Скаржник зазначає, що стягнення коштів з ПАТ  "Укртатнафта" в період дії воєнного стану заборонено на нормативному рівні та посилається на наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №51, згідно з яким  ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" включено до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період дії воєнного стану. За твердженнями відповідача, суд першої інстанції не врахував той факт, що повітряний простір над Україною для цивільної авіації закрито з 24.02.2022, що унеможливило надання транспортних послуг авіаційною компанією. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" без задоволення та залишити рішення Господарського суду Полтавської області від 16.08.2023 без змін. Позивач зазначає, що відповідач без пояснення причин ухилився від підписання підписаного з боку позивача Акту №350 від 31.10.2022 суму 173405,60грн. Наголошує, що обов`язок відповідача оплатити послуги позивача виникає через 3 дні з дня виставлення йому відповідного рахунку, а не з моменту підписання ним акту. Зазначає, що позивачем були виставлені належним чином оформлені акти, які, окрім акту №350, без зауважень підписані відповідачем. Також позивач вважає неправильним твердження відповідача про те, що відповідно до наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України №51 від 23.03.2023 стягнення коштів з ПАТ "Укрнафта" в період дії воєнного часу заборонено на нормативному рівні, оскільки вказаним наказом вирішено включити відповідача до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану. За доводами позивача відповідач не надіслав жодного разу мотивованої відмови від підписання наданих позивачем актів, що свідчить про його згоду з наданням таких послуг та їх вартістю. Наголошує, що ні законодавством України, ні договором не визначено, що позивач зобов`язаний на доказ надання ним послуг доводити чи розкривати зміст наданих послуг. Зазначає, що відповідач мав право просити у позивача надання йому деталізації послуг, зазначених в рахунках та актах, уточнювати незрозумілі йому послуги та рахунки за них тощо, проте, таким своїм правом не скористався. Наголошує, що зазначення в акті надання послуг №350 від 31.10.2022 найменування робіт, послуг "Щомісячна вартість транспортних послуг URKAE…" здійснено відповідно до умов договору, а URKAE - це реєстраційний номер гелікоптера, на якому надавалися зазначені послуги.
17.10.2023 до Східного апеляційного господарського суду від ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надійшло клопотання, в якому апелянт просить перенести на іншу дату розгляд справи, призначений на 02.11.2023, надати представнику ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" Михайленко А.М. можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобі в системі програмного забезпечення - https://vkz.court.gov.ua.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 задоволено клопотання відповідача та ухвалено судове засідання у справі №917/743/23, призначене на 02.11.2023 о 12:15 годині, провести за участю представника заявника апеляційної скарги адвоката Михайленко А.М. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі програмного забезпечення -https://vkz.court.gov.ua.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 задоволено заяву ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" про участь його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
31.10.2023 до Східного апеляційного господарського суду від ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надійшло клопотання, в якому заявник просить надати представнику відповідача Коломієць О.О. можливість взяти участь у судовому засіданні, призначеному на 02.11.2023 о 12 год. 15 хв., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі програмного забезпечення - https://vkz.court.gov.ua/ (https://easycon.com.ua).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 задоволено вказане клопотання відповідача.
02.11.2023 у судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду була присутня представник відповідача, яка наполягала на доводах апеляційної скарги та просила суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Також підтримала раніше надане клопотання відповідача про перенесення розгляду справи з підстави зайнятості представника, що брав участь у цій справі у суді першої інстанції, у інших судових засіданнях. 
Присутній у судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Розглянувши клопотання відповідача про перенесення розгляду справи, судова колегія зазначає про таке. 
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В обґрунтування заяви про перенесення розгляду справи відповідач зазначає, що представник відповідача Михайленко А.М. має вже призначених три судових засідання на 02.11.2023 у інших справах, а тому не має можливості бути присутньою у судовому засіданні апеляційного суду 02.11.2023 у цій справі №917/743/23.
Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 у справі №260/4504/20 зазначив, що за загальним правилом при вирішенні питання щодо можливості відкладення розгляду справи в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви суд залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості) та інше, має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства. При цьому врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 у справі №917/743/23 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду отримана відповідачем 17.10.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 
Отже, матеріали справи свідчать, що відповідач належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а тому мав достатньо часу підготуватися до судового засідання, надати до суду апеляційної інстанції письмові пояснення чи заперечення щодо розглядуваної справи, направити до судового засідання уповноваженого представника або звернутися до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що останнім і було реалізовано.
В той же час, неможливість одного представника апелянта взяти участь у судовому засіданні не є перешкодою для розгляду справи судом апеляційної інстанції, враховуючи, що до судового засідання з`явився інший уповноважений представник апелянта, обізнаний з матеріалами справи. 
Враховуючи, що у відповідача було достатньо часу та існувала реальна можливість для підготовки до судового розгляду, матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги відповідача у судовому засіданні, 02.11.2023, представники позивача та відповідача беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, і присутня у судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача повідомила про свою обізнаність з матеріалами даної судової справи та виклала всі доводи апеляційної скарги, тобто відповідач скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, загальна обстановка у м. Харкові є такою, що дозволяє проведення судового засідання, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість заяви відповідача про перенесення розгляду справи та відмовляє у її задоволенні.
Оскільки і позивач, і відповідач скористалися правом на участь у судовому засіданні, судова колегія вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги відповідача у даному судовому засіданні. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

22.10.2018 між ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" (виконавцем) та ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (замовником) укладений договір на надання транспортних послуг №18/10-146, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати транспортні послуги відповідно до умов, що вказані в цьому договорі та додатках до нього.
Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов`язується: надати транспортні послуги для пасажирів замовника та їх багажу; надати замовнику необхідну інформацію, що безпосередньо стосується транспортних послуг відповідно до даного договору та додатків до нього.
Умовами п. 2.2 договору визначено, що замовник зобов`язується: заздалегідь повідомляти виконавця про запланований обсяг транспортних послуг для замовлення; здійснити повну оплату послуг виконавця у розмірах, вказаних в додатках до даного договору.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що вартість транспортних послуг, що надаються виконавцем, зазначаються в додатках до цього договору.
Зазначена у додатках до цього договору вартість транспортних послуг повинна бути сплачена замовником виконавцю на умовах цього договору щомісячно в повному обсязі незалежно від фактично наданих виконавцем транспортних послуг протягом всього строку дії договору (п. 3.2 договору).
Згідно з п. 3.3 договору замовник проводить оплату шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця на умовах передоплати на підставі рахунків, які виставляє виконавець, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.
За умовами п. 3.4 договору розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України - гривні.
Положеннями п. 3.5 договору визначено, що у випадку порушення строків оплати за цим договором виконавець має право вимагати від замовника сплати пені у розмірі 1,0 % від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу.
У п. 3.6 договору сторонами погоджено, що щомісячно, не пізніше 5 (п`яти) банківських днів місяця, що слідує за звітним, сторони підписують акт виконаних робіт.
Пунктом 3.7 договору встановлено, що щомісячно, не пізніше 10 (десяти) банківських днів місяця, що слідує за  звітним, сторони здійснюють остаточні взаєморозрахунки та підписують Акт звірки взаєморозрахунків. На підставі цього акту сторона - дебітор виплачує стороні-кредитору належну до сплати суму протягом З (трьох) банківських днів з дня підписання Акту звірки.
Окрім вартості транспортних послуг замовник зобов`язується сплатити виконавцю усі додаткові витрати виконавця щодо надання транспортних послуг, які повинні бути сплачені замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунків виконавцем (п. 3.8 договору).
За умовами п. 4.2 договору у випадку незабезпечення замовником виконавця коштами, необхідними для виконання транспортних послуг, в строки, визначені в цьому договорі та/або в додатках до нього, виконавець залишає за собою право призупинити виконання транспортних  послуг, і дію даного договору до моменту проведення оплати замовником. У даному випадку вся відповідальність перед пасажирами покладається на замовника.
Відповідно до п. 6.3 договору сторони визначають, що всі можливі претензії (з  підтверджуючими документами) за цим договором повинні бути направлені сторонами одна одній протягом 30 днів з моменту настання спірного випадку.
Пунктом 7.1 договору визначено, що він набирає чинності з 22.10.2018 і діє 2 (два) роки.
Умовами п. 7.2 договору встановлено, що він може бути продовжений сторонами у встановленому порядку за взаємною згодою на визначений термін.
Згідно з п. 7.3 договору зміни до договору можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, в письмовій формі, які є невід`ємною частиною договору.
Додатком №1 від 22.10.2018 до договору на надання транспортних послуг від 22.10.2018 №18/10-146 визначено, що щомісячна вартість транспортних послуг (далі - вартість) складає 28500,00доларів США (в т.ч. ПДВ 20%), що складає еквівалент 803187,00грн (в т.ч. ПДВ 20%), за курсом Національного банку України 28,1820грн за 1 долар США станом на 22.10.2018. Щомісячна вартість повинна бути сплачена замовником виконавцю на умовах договору в повному обсязі незалежно від фактично наданих виконавцем транспортних послуг протягом календарного місяця пропорційно кількості днів дії договору в конкретному місяці. При цьому вартість, що підлягає оплаті в гривні, визначається згідно офіційного курсу Національного Банку України гривні до долару США на дату виставлення рахунку виконавцем.
Пунктом 2 додатку №1 до договору визначено, що щомісячна вартість може бути змінена у зв`язку з додатковими витратами виконавця щодо надання транспортних послуг та замовник зобов`язується сплатити такі додаткові витрати виконавцю протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунків виконавцем.
Цей додаток набуває чинності з 22.10.2018, є невід`ємною частиною договору, складений та підписаний сторонами у двох автентичних примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін (п. 3 додатку №1).
Додатковою угодою №1 від 21.10.2020 до договору на надання транспортних послуг від 22.10.2018 №18/10-146 сторони домовились внести зміни в п. 7.1 розділу 7 договору "Термін дії та зміна умов договору", встановивши строк дії договору з 22.10.2018 по 21.10.2022.
Додатковою угодою №2 від 30.10.2020 до договору на надання транспортних послуг від 22.10.2018 №18/10-146 сторони домовилися про наступне:
-вважати таким, що починаючи з 01.11.2020 втратив чинність додаток №1 від 22.10.2018 до договору (п. 1 додаткової угоди №2); 
- сторони домовилися встановити наступну вартість  транспортних послуг: щомісячна вартість транспортних послуг  (далі - вартість): починаючи з 01.11.2020 до 30.11.2020 складає 39933,33 доларів США (в т.ч. 20% ПДВ), що  складає еквівалент 1135636,11грн (в т.ч. 20% ПДВ), за курсом Національного банку України 28,4383 грн за 1 долар США станом на 30.10.2020; починаючи з 01.12.2020 складає 14000,00 доларів США (в т.ч. 20% ПДВ), що  складає еквівалент 398136,20 грн (в т.ч. 20% ПДВ), за курсом Національного банку України 28,4383грн за 1 долар США станом на 30.10.2020 (п. 2 додаткової угоди №2);
-          щомісячна вартість повинна бути сплачена замовником виконавцю на умовах договору в повному обсязі незалежно від фактично наданих виконавцем транспортних послуг протягом календарного місяця пропорційно кількості днів дії договору в конкретному місяці. При цьому вартість, що підлягає оплаті в гривні, визначається згідно офіційного курсу Національного Банку України гривні до долару США на дату виставлення рахунку виконавцем (п. 2.2 додаткової угоди №2);
-          щомісячна вартість може бути змінена у зв`язку з додатковими витратами виконавця щодо надання транспортних послуг та замовник зобов`язується сплатити такі додаткові витрати виконавцю протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунків виконавцем (п. 2.3 додаткової угоди №2).
На виконання умов договору сторонами підписано акти надання послуг: від 30.06.2022 №310 на суму 204784,30грн, від 31.07.2022 №322 на суму 255980,20грн, від 31.08.2022 № 327 на суму 255980,20грн, від 30.09.2022 №337 на суму 255980,20грн.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" складено та підписано акт надання послуг від 31.10.2022 №350 на суму 173405,60грн. Підпис ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на вказаному акті відсутній. 
Судом встановлено, що вказаний акт надсилався на поштову адресу відповідача: м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, з листом від 28.03.2023 вих.№23/03-167 з проханням підписати вказаний акт та повернути позивачу. Направлення вказаного листа з додатками засобами поштового зв`язку підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 29.03.2023, накладної №0407038757132 та фіскального чеку від 29.03.2023.
Згідно з наданої позивачем роздруківки із веб-сайту організації поштового зв`язку вказаний лист з актом надання послуг від 31.10.2022 №350 отриманий адресатом 04.04.2023.
Позивачем 03.05.2023 направлено відповідачеві лист від 02.05.2023 вих. №23/05-241 з вимогою сплатити існуючу заборгованість, підписати акт №350 від 31.10.2022 та повернути один його екземпляр на адресу позивача. Додатками до даного листа зазначено рахунки від 30.06.2022 №24/1, від 31.07.2022 №27, від 31.08.2022 № 31, від 30.09.2022 №34, від 31.10.2022 №37, а також акт від 31.10.2022 №350 в двох екземплярах. Направлення вказаного листа з додатками засобами поштового зв`язку підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 03.05.2023, накладної № 0407038878797 та фіскального чеку від 03.05.2023.
Відповіді на вказані листи чи письмові заперечення відповідача щодо підписання акта №350 від 31.10.2022 матеріали справи не містять.
ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" виставило ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" рахунки на оплату за договором від 22.10.2018 №18/10-146, а саме: від 30.06.2022 №24/1 на суму 204784,30грн, від 31.07.2022 №27 на суму 255980,20грн, від 31.08.2022 №31 на суму 255980,20грн, від 30.09.2022 №34 на суму 255980,20грн, від 31.10.2022 №37 на суму 173405,60грн. 
Зазначені рахунки направлялися на електронні пошти відповідача: voloshina@ukrtatnafta.com, vova@ukrtatnafta.com: від 30.06.2022 №24/1 - 21.07.2022, від 31.07.2022 №27 - 09.08.2022, від 31.08.2022 №31 - 17.10.2022, від 30.09.2022 №34 - 14.10.2022, від 31.10.2022 №37 - 09.11.2022, про що свідчать роздруківки з електронної пошти позивача.
ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" звернулося до ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" з претензією від 02.02.2023 №23/02-67, в якій вимагало у строк до 10.02.2023 сплатити на користь позивача наявну суму боргу 1146130,50грн.
Оскільки ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" не сплатило заборгованість за надані виконавцем послуги згідно з договором на надання послуг від 22.10.2018 №18/10-146, ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" звернулося до суду з даним позовом.
 Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.08.2023 у справі №917/743/23 позов задоволено повністю з підстав, викладених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 908 ЦК України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За умовами ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. 
Згідно з п. 78 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України повітряне перевезення - перевезення пасажирів, багажу, вантажу або пошти, яке здійснюється повітряним судном на підставі відповідного договору повітряного перевезення.
Положеннями ч. 1 ст. 98 Повітряного кодексу України визначено, що повітряні перевезення виконуються на підставі договору між авіаперевізником та пасажиром або вантажовідправником.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. 2 додаткової угоди №2 від 30.10.2020 до договору  сторони домовилися встановити наступну вартість  транспортних послуг: щомісячна вартість транспортних послуг  (далі - вартість): починаючи з 01.11.2020 до 30.11.2020 складає 39933,33 доларів США (в т.ч. 20% ПДВ), що  складає еквівалент 1135636,11грн (в т.ч. 20% ПДВ), за курсом Національного банку України 28,4383 грн за 1 долар США станом на 30.10.2020; починаючи з 01.12.2020 складає 14000,00 доларів США (в т.ч. 20% ПДВ), що  складає еквівалент 398136,20 грн (в т.ч. 20% ПДВ), за курсом Національного банку України 28,4383грн за 1 долар США станом на 30.10.2020.
З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання умов договору виконавцем та замовником підписано акти надання послуг: № 310 від 30.06.2022 на суму 204784,30грн, № 322 від 31.07.2022 на суму 255980,37грн, №327 від 31.08.2022 на суму 255980,20грн, № 337 від 30.09.2022 на суму 255980,20грн.
Вказані акти підписані відповідачем без жодних заперечень чи зауважень.  
Згідно зі змістом вказаних актів замовник претензій по об`єму та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. 
Акт надання послуг № 350 від 31.10.2022 на суму 173405,60грн підписаний тільки виконавцем.
Надані до матеріалів справи позивачем докази, а саме: описи вкладення, накладні та фіскальні чеки підтверджують неодноразове направлення позивачем на адресу відповідача акта надання послуг №350 від 31.10.2022 на суму 173405,60грн для його підписання іншою стороною.
В матеріалах справи відсутні будь-які письмові заперечення, які б надавалися замовником у відповідь на звернення виконавця щодо підписання акта надання послуг №350 від 31.10.2022.
Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, акти надання послуг містять найменування учасників господарської операції, дату складання актів, посилання на договір №18/10-146 від 22.10.2018, назву наданих послуг: щомісячна вартість транспортних послуг UKRAE за період, ціна без ПДВ, сума з ПДВ, підписи сторін (окрім акта №350 від 31.10.2022).
Матеріали справи свідчать, що акт надання послуг №350 від 31.10.2022 надсилався позивачем на адресу відповідача для підписання двічі та був вручений адресату. В той же час, матеріали справи не містять жодних відповідей на вказані звернення позивача, не містять вмотивованих заперечень проти підписання акта надання послуг №350 від 31.10.2022.
Умовами п. 3.6 договору сторонами погоджено, що щомісячно, не пізніше 5 (п`яти) банківських днів місяця, що слідує за звітним, сторони підписують акт виконаних робіт.
В той же час, положеннями п. п. 3.2 та 3.3 договору встановлено, що зазначена у додатках до цього договору вартість транспортних послуг повинна бути сплачена замовником виконавцю на умовах цього договору щомісячно в повному обсязі незалежно від фактично наданих виконавцем транспортних послуг протягом всього строку дії договору. Замовник проводить оплату шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця на умовах передоплати на підставі рахунків, які виставляє виконавець, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.
Крім того, умовами п. 2.2 додаткової угоди №2 сторони погодили, що щомісячна вартість повинна бути сплачена замовником виконавцю на умовах договору в повному обсязі незалежно від фактично наданих виконавцем транспортних послуг протягом календарного місяця пропорційно кількості днів дії договору в конкретному місяці.
Отже, підставою для оплати відповідачем вартості транспортних послуг задоговором на надання транспортних послуг від 22.10.2018 №18/10-146 є саме рахунки. 
В той же час, акти надання послуг відповідно до умов договору підписуються сторонами після здійснення оплати замовником.
При цьому оплата зазначеної в рахунку вартості транспортних послуг здійснюється незалежно від фактично наданих виконавцем транспортних послуг протягом календарного місяця.
Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" виставлено та направлено на електронну пошту ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" рахунки на оплату за договором від 22.10.2018 №18/10-146, а саме: від 30.06.2022 №24/1 на суму 204784,30грн - 21.07.2022, від 31.07.2022 №27 на суму 255980,20грн - 09.08.2022, від 31.08.2022 №31 на суму 255980,20грн - 17.10.2022, від 30.09.2022 №34 на суму 255980,20грн - 14.10.2022, від 31.10.2022 №37 на суму 173405,60грн - 09.11.2022, всього на загальну суму 1146130,50грн.
Надіслання вказаних рахунків на електронну пошту ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" відповідачем не заперечується.
Судова колегія зауважує, що відповідно до умов додаткової угоди №2 від 30.10.2022 до договору щомісячна вартість транспортних послуг визначалася у розмірі 14000,00 доларів США. При цьому вартість, що підлягає оплаті в гривні, визначається згідно офіційного курсу НБУ гривні до долару США на дату виставлення рахунку виконавцем. Тобто, станом на 30.06.2022 14000,00 доларів США еквівалентно 409568,60грн, станом на 31.07.2020 - 511960,40грн, 31.08.2022 - 511960,40грн, 30.09.2022 - 511960,40грн, 31.10.2022 9483,87доларів США - 346811,88грн.
Тобто, виконавцем виставлено замовнику рахунки на суми, що є меншими за ті, що передбачені умовами договору. 
В той же час, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем вартості транспортних послуг за договором на надання транспортних послуг від 22.10.2018 №18/10-146 у розмірі 1146130,50грн.
Національним банком України  офіційний курс гривні щодо іноземних валют на дату звернення з позовом, 04.05.2023, встановлений у розмірі 36,5686грн за 1 долар США.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості за договором на надання транспортних послуг від 22.10.2018 №18/10-146 у розмірі 1146130,50грн, що еквівалентно 31341,93 доларів США.
Доводи скаржника, що акти надання послуг не розкривають зміст наданих транспортних послуг, судова колегія вважає необґрунтованим, оскільки умовами договору на надання транспортних послуг від 22.10.2018 №18/10-146 не погоджено форму акта надання послуг, не визначено, яку саме та наскільки детальну інформацію повинен містити такий акт.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18 судова колегія вважає необґрунтованим, оскільки справа, на яку посилається скаржник, та дана справа не є подібними. Так, у справі №910/4994/18 предметом позову, зокрема, є визнання недійсним договору з підстав його фіктивності, оскільки він не був спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним, за доводами позивача, укладаючи договір сторони не мали наміру його виконувати, а підписання актів приймання-передачі наданих послуг та їх оплата відбулися без реального надання послуг. В той же час у даній справі дійсність договору на надання транспортних послуг від 22.10.2018 №18/10-146 сторонами не оспорюється. Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції зазначила, що послуги за договором на надання транспортних послуг від 22.10.2018 №18/10-146 надавалися, але до лютого 2022 року. 
Висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 28.12.2022 у справі №520/1284/19, на яку посилається апелянт, також не можуть бути застосовані у даній справі, оскільки у справі № 520/1284/19 розглядався спір за позовом юридичної особи - платника податків до податкового органу про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій, тобто, податковий спір, та, відповідно, Верховний Суд у зазначеній постанові наводив висновки щодо застосування зовсім інших норм права, ніж ті, які регулюють відносини у цьому спорі.

Щодо твердження скаржника, що з 24.02.2022 закрито повітряний простір для цивільної авіації, що унеможливило надання транспортних послуг авіаційною компанією, судова колегія зауважує, що сторони у договорі та додатках до нього погодили, що вартість послуг оплачується щомісяця в повному обсязі незалежно від фактично наданих виконавцем транспортних послуг протягом календарного місяця пропорційно кількості днів дії договору в конкретному місяці. Вказанні умови договору є чинними та сторонами у судовому порядку недійсними не визнавалися. 
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача з пропозиціями внести зміни до договору та додатків до нього, повідомлення про настання обставин непереборної сили та пропозиції відповідача щодо подальшого виконання договору також в матеріалах справи відсутні. 
При цьому, відповідачем без жодних заперечень та зауважень підписані акти надання послуг.

Щодо посилання скаржника на наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №51, судова колегія зауважує, що вказаний наказ відсутній у відкритому доступі нормативно-правових актів, а також відсутній в матеріалах справи, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості дослідити зміст вказаного наказу. 
В той же час, як вбачається з доводів відповідача, вказаним наказом відповідача включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану. Отже, вказаним наказом передбачено зупинення вчинення виконавчих дій щодо відповідача, тобто передбачено певні обмеження виконання судового рішення, в той же час наявність заборони на вчинення виконавчих дій не передбачає заборони бути такій особі відповідачем у справі та ухвалювати щодо неї судове рішення. В даній справі не вирішуються питання, пов`язані із виконавчим провадженням щодо відповідача.

Судова колегія вважає недоречним посилання апелянта на наказ Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.11.2022 №14т/ВГК та рішення НКЦПРФ від 06.11.2022 №1320, в результаті прийняття яких акції приватних акціонерів відповідача були переведені на рахунок, керуючим яким є Міністерство оборони України, оскільки перехід підприємства із приватної у державну власність не звільняє відповідача від виконання перед контрагентами зобов`язань, що виникли на підставі цивільних договорів, укладених ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" як суб`єктом господарських відносин. Крім того, наказ Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.11.2022 №14т/ВГК та рішення НКЦПРФ від 06.11.2022 №1320 також не додані до матеріалів справи, текст наказу Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.11.2022 №14т/ВГК у відкритому доступі відсутній.  

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Авіаційна компанія "РОЗА ВІТРІВ" у позові заявлено також про стягнення з відповідача 81476,25грн  пені, що еквівалентно 2228,04 доларів США, 18389,72грн  3% річних, що еквівалентно 502,88 доларів США.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. ч. 1, 2 статті 217 ГК України).
Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Пунктом 3.5 договору визначено, що у випадку порушення строків оплати за цим договором виконавець має право вимагати від замовника сплати пені у розмірі 1,0 % від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на заборгованість:
-згідно з актом надання послуг №310 від 30.06.2022 та рахунком на оплату №24/1 від 30.06.2022 на суму 204784,30грн за період з 04.07.2022 по 04.01.2023 у розмірі 16033,60грн;
- згідно з актом надання послуг №322 від 31.07.2022 та рахунком на оплату №27 від 31.07.2022 на суму 255980,20грн за період з 04.08.2022 по 04.02.2023 у розмірі 20316,09грн;
- згідно з актом надання послуг №327 від 31.08.2022 та рахунком на оплату №31 від 31.08.2022  на суму 255980,20грн за період з 04.09.2022 по 04.03.2023  у розмірі 19222,93грн; 
- згідно з актом надання послуг №337 від 30.09.2022 та рахунком на оплату №34 від 30.09.2022 на суму 255980,20грн за період з 04.10.2022 по 04.04.2023  у розмірі 18142,20грн;
- згідно з актом надання послуг №350 від 31.10.2022 та рахунком на оплату №37 від 31.10.2022 на суму 173405,60грн за період з 04.11.2022 по 01.05.2023 у розмірі 7760,99грн.
Відповідно до ст. 1 та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється  від  суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Враховуючи, що розмір пені, який встановлений договором (1,0% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу) перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки НБУ, позивачем правильно обрано для визначення розміру пені саме подвійну облікову ставку НБУ.
В той же час, як слушно зазначено судом першої інстанції, позивачем неправильно визначено початок нарахування штрафних санкцій, оскільки п. 3.3 договору встановлено, що замовник проводить оплату шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця на умовах передоплати на підставі рахунків, які виставляє виконавець, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку.
Як встановлено судом, зазначені рахунки направлялися на електронні пошти: від 30.06.2022 №24/1 - 21.07.2022, від 31.07.2022 №27 - 09.08.2022, від 31.08.2022 №31 - 17.10.2022, від 30.09.2022 №34 - 14.10.2022, від 31.10.2022 №37 - 09.11.2022.
Здійснивши перевірку розрахунку розміру пені, судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір пені, нарахований на заборгованість згідно з рахунком на оплату №24/1 від 30.06.2022 на суму 204784,30грн за період з 27.07.2022 по 04.01.2023, згідно з рахунком на оплату №27 від 31.07.2022 на суму 255980,20грн за період з 13.08.2022 по 04.02.2023, згідно з рахунком на оплату №31 від 31.08.2022  на суму 255980,20грн за період з 21.10.2022 по 04.03.2023, згідно рахунком на оплату №34 від 30.09.2022 на суму 255980,20грн за період з 20.10.2022 по 04.04.2023, згідно рахунком на оплату №37 від 31.10.2022 на суму 173405,60грн за період з 15.11.2022 по 01.05.2023,  є більшим, ніж розмір, що заявлений до стягнення позивачем. Враховуючи зазначене, судова колегія вважає обґрунтованим стягнення пені в межах позовних вимог у розмірі 81476,25грн.
Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.
Перевіривши розрахунок 3% річних на заборгованість згідно з рахунком на оплату №24/1 від 30.06.2022 на суму 204784,30грн за період з 27.07.2022 по 01.05.2023, згідно з рахунком на оплату №27 від 31.07.2022 на суму 255980,20грн за період з 13.08.2022 по 01.05.2023, згідно з рахунком на оплату №31 від 31.08.2022  на суму 255980,20грн за період з 21.10.2022 по 01.05.2023, згідно рахунком на оплату №34 від 30.09.2022 на суму 255980,20грн за період з 20.10.2022 по 01.05.2023, згідно рахунком на оплату №37 від 31.10.2022 на суму 173405,60грн за період з 15.11.2022 по 01.05.2023,  судом встановлено, що розмір 3% є більшим, ніж розмір, що заявлений до стягнення позивачем, а тому обґрунтованим є стягнення 3% річних в межах заявлених позовних вимог у розмірі 18389,72грн.
Враховуючи зазначене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі 1146130,50грн, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на дату звернення з позовом до суду (04.05.2023) 31341,93доларів США, 81476,25грн пені, що еквівалентно 2228,04 доларів США; 18389,72 грн 3% річних, що еквівалентно 502,88 доларів США.

Відповідно до вимог статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення Господарського суду Полтавської області від 16.08.2023 у справі №917/743/23 та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" не підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.
Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273 п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст. 276, 281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Полтавської області від 16.08.2023 у справі №917/743/23 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складений 13.11.2023.

Головуючий суддя                                                                    Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель