УХВАЛА
 
20 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 753/18459/15-ц
провадження № 61-3860св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь. О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач, відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ;
відповідач, позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ;
відповідач за первісним позовом - ОСОБА_3 ;
треті особи за первісним та за зустрічним позовами: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації;
 
розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бєлкіна Леоніда Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.           Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив у процесі розгляду справи, до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (далі - Департамент ДАБІ у місті Києві), Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації (далі - Департамент земельних ресурсів КМДА), про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому просив: 
-    зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загального користування (проїздом) шляхом демонтування цегляного паркану загальною довжиною близько 18 метрів з металевою фірткою огорожі та висотою близько 3 метрів, який зведений (бере початок) від ділянки № НОМЕР_1 , відгороджує проїзд і саму ділянку НОМЕР_2 - берегову смугу як місце загального користування від інших місць загального користування, а також - шляхом демонтування паркану у вигляді решітки, який зведений відповідачами між земельною ділянкою загального користування (проїздом), земельною ділянкою № НОМЕР_2 та земельною ділянкою АДРЕСА_1 ;
-    зобов`язати відповідачів знести самочинне будівництво, яке збудоване на ділянці № НОМЕР_2 за межами приватизованої земельної ділянки АДРЕСА_2 ;
-    зобов`язати відповідачів відновити земельну ділянку до стану, який існував до порушення його прав.
 
У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент ДАБІ у місті Києві, Департамент земельних ресурсів КМДА, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому просила зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_3 в садовому товаристві «Любитель» в Дарницькому районі міста Києва, кадастровий номер 80000000000:90:523:0001, шляхом знесення паркану, що на ній знаходиться.
 
Короткий зміст судових рішень 
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою загального користування (берегова смуга, ділянка №  НОМЕР_2 ) шляхом демонтажу самочинного будівництва за власний рахунок, а саме цегляного нежитлового приміщення збудованого за межами земельної ділянки АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_2 відновити земельну ділянку загального користування (берегова смуга, ділянка № НОМЕР_2 ) після демонтажу самочинного будівництва до стану, який передував забудові. В задоволенні частини позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Департамент ДАБІ у місті Києві, Департамент земельних ресурсів КМДА, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено. В задоволенні частини позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент ДАБІ у місті Києві, Департамент земельних ресурсів КМДА про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання демонтувати цегляний паркан з огорожею, а також паркан у вигляді решітки відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_3 в садовому товаристві «Любитель» в місті Києві, кадастровий номер 8000000000:90:523:0001, шляхом демонтажу паркану за власний рахунок, який розділяє ділянки сторін, розташований від точки 1,01 до точки 0,64, зображений у додатку № 1 до висновку експерта судової земельно-технічної експертизи від 19 жовтня 2016 року № 5919/16-41. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 710,41 грн судового збору та 10 569,60 грн витрат за проведення експертизи, а всього 12 280,01 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 640 грн судового збору.
 
Додатковим рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент ДАБІ у місті Києві, Департамент земельних ресурсів КМДА, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Коротя Р. О. на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року, а також апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та додаткове рішення цього суду від 17 грудня 2021 року залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та додаткове рішення цього суду від 17 грудня 2021 року залишено без змін. 
 
Постановою Верховного Суду від 01 листопада 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Коротя Р. О. залишено без    задоволення. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бєлкіна Л. М. задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1             до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент ДАБІ у                місті Києві, Департамент земельних ресурсів КМДА, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишено без змін. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року та постанову                      Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент              ДАБІ у місті Києві, Департамент земельних ресурсів КМДА, про усунення         перешкод у користуванні земельною ділянкою скасовано та ухвалено                                в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні вказаних                   позовних вимог. Додаткове рішення Дарницького районного суду міста                     Києва від 17 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року в частині залишення без змін цього додаткового              рішення місцевого суду скасовано. Стягнуто із ОСОБА_2  на користь                ОСОБА_1 1 280 грн судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання касаційної скарги.
 
Короткий зміст вимог заяви
 
14 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бєлкін Л. М.                     подав до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути із              ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 понесені останнім в суді касаційної  інстанції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000 грн.  
 
Заява представника  ОСОБА_1 - адвоката Бєлкіна Л. М. обґрунтована                      тим, що в касаційній скарзі на рішення Дарницького районного суду                              міста Києва від 20 жовтня 2021 року та постанову Київського апеляційного                суду від 01 березня 2023 року, а також у відзиві на касаційну представника ОСОБА_2 - адвоката Коротя Р. О. на вказані судові рішення він             повідомив суд та сторін про попередній (орієнтовний) розмір судових                            витрат, які очікує понести позивач за первісним позовом на професійну                          правничу допомогу в суді касаційної інстанції, у зв`язку з чим на виконання              вимог статті 137 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК                            України), він надає відповідні докази, які підтверджують здійснення цих витрат.
 
27 листопада 2023 року Верховним Судом направлено до Дарницького районного суду міста Києва запит про витребування матеріалів справи.
 
05 грудня 2023 року справа № 753/18459/15-ц надійшла до Верховного Суду.
 
2.           Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що                  ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
 
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини третя статті 137 ЦПК України).
 
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
 
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
 
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
 
У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.
 
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Згідно із частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
 
У суду відсутні повноваження для поновлення такого строку з власної ініціативи.
 
Матеріалами справи підтверджується, що постанова Верховним Судом прийнята 01 листопада 2023 року.
 
Разом із тим, звертаючись до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі 13 листопада 2023 року, тобто поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, представник ОСОБА_1 - адвокат Бєлкін Л. М. не заявляв клопотання про поновлення такого строку.
 
Посилання заявника на те, що повний текст постанови Верховного Суду від 01 листопада 2023 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 07 листопада 2023 року, а тому заява про ухвалення додаткового рішення, подана 13 листопада 2023 року у передбачений процесуальним законом строк, - є безпідставними, оскільки вказані обставини не є підставою для висновку, що вказаний строк вважається непропущеним. Оскільки із заявою про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення до суду заявник не звертався, то суд позбавлений права поновлювати такий строк з власної ініціативи.
 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для залишення заяви представника  ОСОБА_1 - адвоката Бєлкіна Л. М. про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі без розгляду, що відповідає положенням статті 141 ЦПК України та вищевказаній релевантній практиці Верховного Суду.
 
Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бєлкіна Леоніда Михайловича про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                      О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович